Režie:
Martin FričKamera:
Ferdinand PečenkaHudba:
Roman BlahníkHrají:
Jindřich Plachta, Jaroslav Marvan, František Vnouček, Miloš Nedbal, Jaroslav Průcha, František Kreuzmann st., Ludvík Veverka, Vojta Novák, Jarmila Holmová (více)Obsahy(1)
Profesor přírodopisu Matulka, starý mládenec a věčný suplent, si z přehnané svědomitosti ani v pokročilém věku netroufá složit poslední státnici. Stále se mu totiž zdá, že ještě něco nezná, a tak by snad bez diplomu odešel i do penze. Naštěstí jsou tu jeho studenti, kteří sice dávají dobráckému učiteli pěkně zabrat, ale po nezodpovědné klukovině s bouchacími kuličkami, kdy se Matulkovi udělá špatně, se vzpamatují a s pomocí mladého profesora, někdejšího Matulkova žáka, připraví šlechetnou lest. Pod záminkou nákupu k doplnění školní entomologické sbírky ho vylákají ke zkoušce u laskavého profesora Vondráka. (TV Nova)
(více)Recenze (489)
Nemám rád filmy pro pamětníky, ale tenhle mne prostě okouzlil. 95% ()
Pro mě král předválečných filmů. Pešek je geniální raubíř a k tomu dokonalý elegán. To on táhne celý film. Ovšem to, co mě dostává pokaždé, co ten film vidím, je ta aktuálnost. Všechno, co se děje ve třídách a všechny ty podvůdky při zkoušení a písemkách, to všechno se děje i dnes. :) ()
Příjemně starosvětsky pomalu plynoucí kousek, tak akorát na předvánoční nedělní odpoledne s dětmi, které můžou mezi záchvaty smíchu žasnout nad tím, co se za těch čtyřiasedmdesát let na světě změnilo a co zůstalo navlas stejné. A taky kus sdílené kulturní paměti, který nenápadně definoval většinové vnímání středního školství v českých zemích. Jak já svého času litoval, že klasická gymnázia (gymnasia) už nejsou a že místo kvint a septim chodíme do prváků a třeťáků… Měli bychom je dnes zase, nebýt Fričových komedií? ()
Jeden z mála filmů pro paměťníky co se mi opravdu líbí a nevypínám ho po pár minutách. Na svoji dobu fakt vychytaný scény. A i dnes je to pohled do současných lavic, kde se podobné lapálie odehrávají prakticky každodenně. ()
Nadčasový film, ktorý by si zaslúžil presný remake! Nadčasové myšlienky, dobová atmosféra a reč, statická kamera. Paradoxne, nič sa v študákovej duši od vtedy nezmenilo. 5 z 5 ()
Souhlasím, že je to o píď lepší než první díl. Vaněk: ,,Jseš vyvolanej. Nějaká věta kosinová." Peterka: ,,Kozinova věta zní: Lomikare, Lomikare, zvu tě na boží súd..." ()
Spíše nadprůměrný československý film ze třicátých let s kopcem hlášek a skvělými herci. Já osobně nemohu napsat žádná superlativa, jelikož se natočilo v té době mnoho filmů (i ze stejného prostředí a kolikrát i s téměř totožnou hereckou sestavou) a mnohé z nich jsou kvalitnější. ()
Veta Kosinova je: Lomikare, Lomikare... ()
Ani se nedivím Nedbalovi, že každou chvíli vypěnil... Když se musí x let zlobit s takovými vyku(lí)ky, jako jsou Kulík a Peterka, kteří s ním původně chodili do stejné třídy, ovšem zatímco on se velkou pílí a poctivým učením vypracoval až na středoškolského profesora, oni neustálým propadáním zůstali i po třicítce sedět pořád jen v septimě. A navíc nemá Nedbal žádnou naději na zlepšení, protože vzhledem k tomu, co oba předvádějí za výkony ve škole i mimo ni, se z té septimy jen tak nedostanou. ()
Nezapomenutelná předválečná školská komedie, která ani po letech neztrátila nic ze svého kouzla stejně jako podobná "Škola základ života". Jaroslav Žák ty figurky studentů i kantorů popsal naprosto věrohodně a filmové zpracování díky hereckým výkonům nijak nepokulhává. A kdo by si rád nezavzpomínal na to nejlepší z vlastních studentských let ať už opustil školní lavice před pár lety, pár desetiletími, či dokonce pamatuje Žákovy vrstevníky. ()
Perla pro pamětníky, která zaujme i studenta střední školy. Legenda Plachtič obzvlášť :) ()
Ten konec je opravdu mimořádně hezkej...ale že by mi to přišlo o tolik lepší než supersrandovní Škola, základ života, to teda ne...ale samozřejmě magakult. Martin Frič byl génius ()
Silně nadprůměrná komedie. Je až neuvěřitelné, že ten film neztrácí s postupujícím časem na kvalitě a směju se u něj, ikdyž ho znám nazpaměť. ()
Co dodat? Komentář >golfisty< mluví za vše. 75% ()
Klobouk dolu!Krásný film ze školních lavic, který jasně ukázal, že študák má nejen duši, ale také srdce. Jen to bohužel málokdy dokáže študák projevit veřejně, protože to prostě nebývalo a nebývá stále moderní. Přítup profesora Matulky k vědění a k titulům je v mnoha aspektech doslova imponující. Síň slávy. ()
Jsem hrdá, že máme takový perfektní film, jako je tento. Od začátku do konce velmi zábavné a originální. ()
Nádherná výpoveď o tom, o čom vlastne škola naozaj je. ()
No tak sa do toho pustíme. Ako už v tejto filmovej databáze býva zvykom hodnotí sa štýlom "čo je doma to sa počíta". Film mal čo ponúknuť možno pred 50 rokmi. Herecké výkony sú strašné. Dejová linka skáče z jednej aféry na druhú a ani jednu nedotiahne dokonca. A logika kde nakoniec všetci poďme pomôcť učiteľovi s definitívou je na zaplakanie. Ako groteskná divadelná hra to muselo zožať obrovské ovácie ale na plátne to na mňa nijako nezapôsobilo. Od smiechu som mal celý čas veľmi ďaleko a to by sa pri komédií aj s tak úctyhodným vekom stávať asi nemalo. 55% ()
Cestu do hlubin študákovi duše mám mnohem raději než Školu základ života, a to hlavně díky Jindřichu Plachtovi a jeho příběhové linii. Tento film je prostě nestárnoucí klasikou, u které se divák, když na ní náhodou narazí při přepínání televize, mile rád pozastaví a dokouká ji. ()
Jeden z klenotů prvorepublikových komedií. Jen jsem u obou studentských filmů mívala občas traumata z představy, že by se tímhle sekernickým způsobem vyučovalo dodnes. ()
Reklama