Režie:
Martin FričKamera:
Ferdinand PečenkaHudba:
Roman BlahníkHrají:
Jindřich Plachta, Jaroslav Marvan, František Vnouček, Miloš Nedbal, Jaroslav Průcha, František Kreuzmann st., Ludvík Veverka, Vojta Novák, Jarmila Holmová (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Profesor přírodopisu Matulka, starý mládenec a věčný suplent, si z přehnané svědomitosti ani v pokročilém věku netroufá složit poslední státnici. Stále se mu totiž zdá, že ještě něco nezná, a tak by snad bez diplomu odešel i do penze. Naštěstí jsou tu jeho studenti, kteří sice dávají dobráckému učiteli pěkně zabrat, ale po nezodpovědné klukovině s bouchacími kuličkami, kdy se Matulkovi udělá špatně, se vzpamatují a s pomocí mladého profesora, někdejšího Matulkova žáka, připraví šlechetnou lest. Pod záminkou nákupu k doplnění školní entomologické sbírky ho vylákají ke zkoušce u laskavého profesora Vondráka. (TV Nova)
(více)Recenze (490)
Cesta do hlubin študákovy duše určitě patří mezi mé oblíbené filmy. Oproti, dá se říci prvnímu dílu, Škola základ života mi přijde ještě humornější. Velký podíl na tom samozřejmě opět má Ladislav Pešek. Příběh je příjemný, trochu dojemný a lidský a přitom není kýčovitý. Jasných pět hvězdiček. ()
Tento film se mi plete se Školou základ života. Skvělé výkony nejlepších herců, jako byl třeba v té době Marvan či Pešek. Škoda, že jsem tuto dobu už nezažila. Některým mým bývalým spolužákům by to prospělo. :-D Jinak skvělé hlášky. Je to film, na který se vždy ráda podívám. :-) Dávám 5 hvězdiček. :-) ()
Tento film mě vždy bavil. Pokud tedy mohu soudit podle sebe, tak je to film pro všechny věkové kategorie. Super. 5* ()
Film nikoliv nepodobný, ba stejného námětu od stejného autora a téhož režiséra Friče, natočený jen o rok později, v předvečer válečného stavu, je jemnější variantou vtipného průzkumu studentského života tehdejších gymnasistů. Dokonalou, něžně rozvernou postavu zde navíc ztvárnil Jindřich Plachta jako svědomitý, citlivý pedagog bez profesury, jehož osud prolíná celým filmem jako vedlejší linka jinak strohého děje. námět nemá smysl pro jeho opakování, jednoduchost a podobnost s filmem Škola základ života podle hry Jaromíra Žáka "Študáci a kantoři" hodnotit, o to více je třeba vyzdvihnout skvělé výkony protagonistů. Možná jen malá zajímavost, student Peterka, ve filmu Škola základ života student Holous, jsou postavy, ztvárněné původně baletním tanečníkem Richardem Antonínem Strejkou, kterého starší posluchači mohli pamatovat jako skvělého rozhlasového Ferdu mravence v Sekorových rozhlasových zpracováních známé dětské knihy. Strejka byl mezi českými herci prvním přiznaným homosexuálem, možná proto po té, co se k homosexualitě přiznal, ztratil většinu přátel a nebyl již nijak zásadně v poválečné době obsazován. Zemřel v roce 1990 o samotě na rakovinu prostaty a neměl ani na vlastní pohřeb, na který mimochodem téměř krom zbylých blízkých příbuzných a jeho přítele Ladislava Branče, jenž mu byl do posledních dnů oporou, nikdo nepřišel. ()
Klasika! 90% jasných:-) ()
Ačkoliv je tento film často škatulkován do kategorie pro pamětníky, a mé generaci z konce minulého tisíciletí povětšinou nic neříká, já osobně se na něj jednou za čas velmi rád podívám. Herecké obsazení je zde opravdu mistrovské a výkony herců se řadí k jedněm z nejlepších. Děj je zajímavý, skoro jako vystřižený ze všedního života tehdejší předválečné doby. Film vůbec nenudí a kvalitně udržuje divákovu pozornost po celé délce stopáže. Jeden z pokladů československé kinematografie. ()
Vtipná klasika ze školních lavic, která s odstupem času ukazuje, jak vlastně některé věci ve školství jsou stále stejné a co se naopak změnilo. To co ale stále zůstává je určitá forma boje mezi učiteli a studenty. Učitele zajímá látka a studenty všechno ostatní hlavně milostné dopisy nebo hudba. Film nezestárl a je stále vtipný. ()
Film je skvělý a zapadá do doby jeho vzniku. Jak je vidět i Frič záměrně oblbuje diváky, např. ředitel školy vydává 7 složek s pololetním vysvědčením, ale při nástupu jich profesoři drží DEVĚT !!! ()
Klenot české komedie a satiry, legendární hlášky a krásně vykreslený scénář. Na svoji dobu něco nevýdaného a přesto i po 85 letech neposkvřeno. Revoluční akt české a československé kinematografie s přesahem do moderní doby. ()
Reklama