Obsahy(1)
Pohádka na motivy stejnojmenné knihy dánského psychologa a spisovatele Jense Sigsgaarda. Malý Míťa se probouzí a zjišťuje, že doma nejsou rodiče. Odchází proto ven, ale tam také nikoho nenachází... (Doc Alliance Films)
Recenze (10)
Neuvěřitelný bizar, který ve mně vyvolal salvy smíchu. U této ateliérové pohádky (jak je film v úvodních titulcích označen) je myslím bez obav možné pronést oblíbený názor z lidu - to bych dokázal natočit taky. Jen s tím rozdílem, že já bych se pod toto styděl podepsat. ()
Jen taková něžná poznámka k Pepincovi: A zvažoval jsi někdy, že právěže proto, že celý život budou točit pro obyčejného smrtelníka, by si studenti mohli chtít na Famu zkusit natočit něco jiného, natočit to; kam je srdce žene? ()
Úvodný citát je o potrebe dobročinnosti. Byt po príchode chlapca zíva prázdnotou, rodičia nikde. Syn sa ide hrať. Sníva o svete bez áut a ľudí. Vylúpi banku. Načo sú však peniaze, keď niet obchodníkov? Zahodí ich. Vchádza žena, chlapec ju objíme. Ukážu sa hračky v izbe v sprievode piesne. Text rýmuje koncovky -ečka, -ička (napr. "plenečka letí do koutečka" alebo masíčko, kostičky do dortový krabičky"). Pripomína to skupinu Tornádo Lue, titulky presvedčia, že išlo o "Chodskú juntu". Na stene izby sa striedajú čb fotky s motívom bäbatko-rodič. Chlapec vychádza pred dom. Ulica je rušná. Záverečný titulok informuje, že v detských domovoch je len veľmi málo skutočných sirôt. Nápady rôznorodé, no slabo alebo vôbec nerozvinuté, rodinný motív nedotiahnutý, pointa tak bez iskry a výraznejšieho prepojenia s dejom. Chýbajúce prepojenie však nedosahaje efekt prekvapivej rôznorodosti, ako je tomu u vydarenejších experimentov, ale skôr pocit začiatočníckej babráckosti. Zdá sa, že autori celkom nevedeli (možno zámerne) kam ďalej a tak upiekli vééľkú tortu ako psíček s mačičkou. Nakoniec tam zapiekli aj psíka a aj tú mačku. Kostrbaté školské cvičenie. ()
Všeobecně mi hlava nebere, jak vypadá tvorba studentů FAMU. Nevím, jestli mají potřebu hrát si pod vedením svých kantorů na akademické filmové intelektuály opírající se o nějakou učebnicovou teorii, jejichž díla obyčejný smrtelník nikdy pochopit nemůže. Ale měli by si honem rychle přiložit studený hadr k čelu a uvědomit si, že v praxi jednou nebudou točit pro nikoho jiného, než právě pro obyčejného smrtelníka. A mně je srdečně u zadku, jestli výtvor odpovídá straně 69 Příručky filmařského zajíce, já chci vidět film. Od toho divák je. No anebo jestli si točím jen tak pro sebe pro zábavu, necpu to potom ostatním, že jo... P.S: Něžná Morien a drsný doktore Buzničko - proč místo osobních výpadů nenapíšete, co se vám na tomhle líbilo? ()
Jsou filmy, u kterých se vám nakonec i čtyři minuty zdají příliš. Tohle je jeden z nich. I když jsem se u něj ze začátku trochu užasle bavil... ()
No nazdar! :-D Opravdu nevím, co si po přečtení komentářů pomyslí ostatní uživatelé, kteří profil tohoto filmečku navštíví.. Chtěl jsem neutrálně a zodpovědně doplnit obsah, ale přes několikeré shlédnutí jsem nebyl schopen tento intelektuálně zřejmě velmi vyspělý film shrnout.. Podle mě velmi málo čitelné, nedotažené, jakoby si spíš tvůrci zkoušeli práci s technikou, takové neotesané, symbolické scény nemají žádný vývoj. Souhlasím s Pepincem, když už je řeč více o něm, než o filmu, že to, co jsme viděli ve VÝBĚRU studentů FAMU za rok 2011, je dost divné a zarážející, mám-li zůstat v mezích slušného vyjadřování.. Přeji všem, mějte se filmově, Woo. ()
K Pepincovi: Tohle bys navíc ve filmařských příručkách hledal marně... Ale jo. Jedna kniha mě vlastně napadá. Jmenuje se myslím "Jak užít filmu k provokaci homesexuálních uživatelů ČSFD". ()
Ještě že to je tak krátký, dýl jak 4 minuty bych se na to dívat nezvládla. Na druhou stranu musím uznat, že jsem u toho chytla záchvat smíchu. Ovšem nevím, zda to bylo vtipností nebo trapností. Nejspíš kombinace obojího. ()
Tak tady souhlasím s Pepincem a Woodym...tohle mi hlava nebere... ()
Půlka hvězdy za kšiltovku, polovina a půl za Chodskou Juntu. ()
Reklama