Režie:
Joona TenaKamera:
Kjell LagerroosHudba:
Panu AaltioHrají:
Krista Kosonen, Peter Franzén, Kai Lehtinen, Viljami Nojonen, Risto Aaltonen, Kari Hietalahti, Ilkka Villi, Katriina Hyvärinen, Pentti Korhonen (více)Obsahy(3)
Do malé finské vesnice poblíž jezera přijíždí Julie (Krista Kosonen) se svým synem Nikem (Viljami Nojonen), aby tu provedla průzkum mezi zdejšími obyvateli ohledně připravované stavby elektrárny a následného narušení zdejšího ekosystému. Julii nepomáhá ani to, že je zdejší rodačkou. Setkává se většinou s odmítavým postojem k záchraně přírody kolem jezera. Krom toho se stává svědkem tajemných událostí, které podporují zdejší strašidelnou báchorku o ženě z jezera. Julie se snaží před zlem, ukrytým v jezeře ochránit jak sebe, tak svého syna Nika. Před pradávným odkazem však není úniku a hladina temného jezera ukáže i tajemství z jejího vlastního života (Beastmaster4)
(více)Videa (1)
Recenze (26)
Jednou jsem na svinsky úzké, vesnické okresce, kde se absolutně nedalo předjíždět, narazil na traktor s hnojem a hodinu a půl se za ním otráveně vlekl. Mělo to sice takovou rustikální atmosféru, ale jinak jsem se cítil, jako bych měl hlavu v kravské prdeli a ten rozmilý skot se nechutně pomalu šoural na pastvu. Jediným rozptýlením mi bylo, když se asi dvakrát za celou dobu neposedný kousek mrvy neudržel na vlečce a rozpustile se mi rozpleskl o čelní sklo. Mačkal jsem sice klakson jako neurotický Ital, abych celé to martýrium alespoň trochu popohnal, avšak jediným výsledkem byl z kabiny výsměšně vystrčený prostředníček zpola opilého, neoholeného, stokilového vidláka, jehož montérky viděly pračku naposled ještě v dobách kolektivizace. Nebýt nepříjemného Dežo-ví z tohoto unylého finského hydrohororu, málem bych na tu milou příhodu docela zapomněl. Táhne se to jako tuberácký chrchel a horor je to akorát tak pro instalatéry. Věřím, že když zhruba po čtyřiceti minutách nekonečné cesty hlavní hrdinky na sever začne děsivá dřezová baterie v jejím novém příbytku samovolně chrlit vodu, ač je evidentně v zaaretované poloze, musí hoši od trubek prožívat svou nejhorší noční můru a svrbět je v ruce hasák. A to ani nemluvím o tom, co zakusí, když ihned poté začne zasviněný kuchyňský odpad chrlit černou mazlavou sračku do prostoru pro nádobí! Hrůůůůůza!!! Celý ten děs je ještě umocněný tím, že ze všeho toho usilovného psaní musel mít scénárista řádně ošplouchaný maják, protože tenhle debilní blábol o ugrofinské rusalce vyřešil logicky naprosto brilantně. Asi jako dawn kvadratickou rovnici. Takže pokud se nechystáte v nejbližší době chcípnout nudou nebo rekonstruovat v bytě vodovod, zajděte si raději na Dvořáka. I ten upištěný fidling je zábavnější než tahle porce salattu! ()
Zprvu jsem si říkal, proč to není označeno jako horor, protože stísnění bezbarvý temný lekavý styl vyprávění tomu dost odpovídal, ale závěrečný fortel podal vysvětlení. Přesto mi to přišlo trochu záměrně "zhororované" , aby vysvětlení bylo o to více překvapivé. Dobré to bylo, ale že bych si to nějak dlouho udržel v paměti, to zase ne. ()
Fíni si teraz u mňa polepšili, kvalitný mysteriózny thriller s nádychom hororu. Je založený na starej duchárskej, mytologickej báchorke, v ktorej musel mlynár obetovať svojho prvorodeného syna duchovi jazera, a ten mu na oplátku zabezpečil blahobyt. Matka, ktorá kedysi vyrastala v malom mestečku pri jazere, sa doňho po rokoch vracia spolu so svojim synom, aby zachránila jazero, no po odhalení tragickej minulosti sa jej syn ocitá v nebezpečenstve. Film ťaží predovšetkým z peknej atmosféry podporovanej pomalou hudbou a zaujímavého príbehu. Zapadnutá dedinka, jazero, okolo neho všadeprítomná hmla, duch... jednoducho sa na to dobre pozeralo. A to aj napriek nesympatickej hlavnej hrdinke a malému počtu ľakačiek. ()
Intro je parádní, prostředek filmu podstatně slabší a konec na pár facek. Respektive rozuzlení bylo mrazivé, ale z předchozích událostí buď udělalo blábol, nebo z hrdinky cáklou schizofreničku. Zpětně viděno mám pocit že záměr byl zmást diváka aby sledoval vějičku kterou mu scénárista nechal a potom ho uzemnit racionalitou. No nepovedlo se, vysvětlení jednoduše nedává smysl. Což ale není nic co by při sledování překáželo, naopak děj pěkně ubíhá, napětí se krásně stupňuje, suomen kieli zní tradičně pohádkově a postavy jsou živoucí jako ve všech finských filmech. Jenom škoda celkového vyznění. Režisér měl radši natočit horor a na nějakou překvapivou pointu se vykašlat. Základ k tomu položil slušný. ()
Fíni sú ako tvorcovia hororov kvalitatívne stále o level nižšie než ich škandinávski susedia Nóri či Švédi, ale na druhej strane aj snaha natáčať a schopnosť niečo zrealizovať až do finálnej podoby sa cení. Ich doterajšie hororové výtvory ako Dark Floors či Sauna ma príliš nepresvedčili a Body of Water hodnotím ako lepší žánrový priemer. Musím však uznať, že spojenie hororových činiteľov a ponurej atmosféry fínskej lužnej krajiny funguje pomerne účinne. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (1)
- Mezi natáčecí lokality patří finská města Joensuu, Lieksa a Outokumpu. (Cheeker)
Reklama