Režie:
Jiří MenzelKamera:
Jaromír ŠofrHrají:
Jan Hartl, Libuše Šafránková, Martin Huba, Ivana Chýlková, Jiřina Jirásková, Lucie Juránková, Anna Klamo, Jan Mikušek, Emílie Řezáčová, Jan Jiráň (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Místní svůdce a operní režisér Vítek začíná zkoušet Mozartova Dona Giovanniho. Aby měl úspěch, pozve pro chystané představení z Ameriky slavného operního pěvce Jakuba, který v tomto divadle kdysi začínal. Teď je z něj starší muž se spoustou zdravotních problémů, ale ženy se mu nepřestaly líbit. Jakub začne se souborem zkoušet a zdá se, že představení bude mít velký úspěch. V té době Vítkovi kdosi ukradne auto a to použije při bankovní loupeži. Tu překazí učitelka zpěvu Markéta. Vítek zjistí, že je bývalou láskou Jakuba a že s ním má dceru. Postará se o to, aby se znovu setkali? (TV Nova)
(více)Videa (1)
Recenze (351)
Každej asi čekal, že to bude film o donchuanech, kterejm se tady trapně říká donšajni. Bohužel to není film, ale spíš opera, respektive kolem opery se tam točí 99% času. A protože opera je pro mě něco jak balet nebo krasobruslení a rozhodně to není žádná Černá labuť, pohybuje se to na úrovni sračky velikého kalibru. Nemá šanci to bavit. Kromě toho je plagát k filmu v podstatě lež, protože jestli jste - jako já - čekali, že film bude z mládí, je film ze stáří. Nejlepší byl konec, kde nám ukázali, kdo jak dopadl. Fakt. Nekecám. Děj je totiž uplně o ničem. Pokud chcete vidět, jak vypadá děj o ničem, klidně se na to koukněte, ale jinak to fakt nemá cenu. ()
"Dobrý film musí končit svatbou!" Pane Menzel, fandíte si. Dobrý je totiž za tři, kdežto Donšajni sotva za jednu a to ještě dost uslintanou hvězdičku. Chápu, že ke stáru láska prochází žaludem, ale příště prosím raději při přemýšlení ruce na deku, ať se za váš další film nemusím stydět, obzvlášť pokud ho některý ignorant opětovně bude mít chuť nominovat na Oscara .. ()
Pan Menzel v dojmech z toho, že režíroval pro Otáčivé hlediště a očividně se mu zalíbilo Barokní divadlo na krumlovském zámku a zároveň okouzlen operou natočil něco, co by mělo být tributem právě opeře. Ve skutečnosti je to ale přehlídka herců, kteří hrají jen proto, že je Menzel režisérem. Tenhle snímek není tragédie, ale nemá k ní daleko. ()
Pokud chtěl Jirka vysvlíknout víc pěkných párů prsou, šlo to udělat i levněji. Začátek je vyloženě katastrofa a nedivím se negativní kritice. Hned ta scéna, kdy policisté naráz vlezou do místnosti, je napřesdržku. Někomu může vadit Hartlovo vypravěčství, ale mě jeho postava a laskavá sebeironie vyhovovaly. Horší je, že pan Menzel nedokázal rozlišit, co je nevkusné, přehnané a blbě zrežírované od toho, co se mu povedlo. Jinak by film byl asi kratší, a nikdo by ho nekritizoval. Laskavosti čistě menzelovské je tam dost, ale tluče se debilně s momenty, kdy pan režisér vyjíždí zpoza rohu Fio banky, mistr si dychtivě sáhne na bar pro láhev, ačkoliv skleničku má blíž a už z ní pil. Líbily se kartáčky, potěšil Jan Jiráň, docela i Jiří Hájek a hodně se líbila sprcha Marie Málkové. A samozřejmě Eva Josefíková, která tam měla být celý film a to Menzelovi neodpustím. Z hlediska současné ubohé české tvorby s přehledem v průměru, v tvorbě JM a kvůli očekávání sotva jedna. ()
Jiří Menzel je zřejmě starý chlípník (fantazírující o tom, jak ochotně se mladé holky nechávají ohmatávat vyžilými donchuány), který má rád zoom a ženy s velkými prsy, nikoli modernu. Budiž. Musel o tom ale vzniknout nevkusný, nevtipný a nesoustředěný celovečerní film? Kontakt s přítomností se omezuje na rezignované konstatování „tak takhle to u nás chodí“ poté, co je protagonistovi před očima odcizeno auto. Zkrátka, všechno je zlé (vinou komunistů a privatizace), svět se řítí do záhuby a my s tím nic nenaděláme. Tedy, let’s fuck! Jedinou charakteristikou ženských postav pod 40 je frivolnost – každá z nich se bez zábran a dlouhého otálení vyspí s postarším, necharismatickým a neperspektivním divadelním režisérem. Jediná výraznější starší ženská postava je duševně nemocná (např. bezdůvodně ukradne a nabourá auto zapojené do probíhající bankovní loupeže), což je ale podle filmu v pořádku a ženy po přechodu se takhle asi běžně chovají. Vypravěčsky je film nekonzistentní tím, jak nahodile mění perspektivy, míru vědění a sebe-uvědomělosti (nekoncepčně využívané promluvy do kamery jsou samoúčelnou snahou dodat filmu moderní výraz). Dramaturgická impotence filmu se projevuje tím, že jakkoli dlouho se něco děje, nakonec se z hlediska vyprávění stejně nic nestane. Většina (!) scén by mohla být vystřižena bez dopadu na hlavní dějovou linii, neboť nic nezapříčiňují a nepodmiňují, nijak nepřispívají k vývoji příběhu. Humor se dělá z toho, že někdo narazí hlavou do trámu nebo mu rupne v zádech. Pokud má film naopak zvážnět, musí zákonitě někdo zemřít – jiný důvod k serióznosti se nepřipouští. Shovívavě dokážu na tuhle oplzlou obhajobu čumendy pohlížet jedině jako na náhražku pohlavního aktu v pozdním věku, kdy už to holt moc nejde. Očividně totiž opravdu jde o film vzniklý z pouhé potřeby NĚCO zplodit. 10% Zajímavé komentáře: Tetsuo, Emzet, Martin741 ()
Galerie (40)
Zajímavosti (18)
- Film měl světovou premiéru 27. srpna 2013 na filmovém festivalu v Montrealu. Na to navázalo promítání v USA, např. v Českém centru v New Yorku, s putovní výstavou fotografií "Rozmarná léta" Jiřího Menzela. Film byl také přihlášen do soutěže o Zlaté glóby. (Cucina_Rc)
- Natáčení filmu probíhalo také na zámku v Lysé nad Labem a jako kompars v něm vystupují i senioři, kteří na zámku žijí v tamním domově důchodců. (Terva)
- Jiří Menzel málem nestihl premiéru filmu v Praze, protože mu v Amsterdamu uletělo letadlo. Nakonec se mu ale podařilo do Prahy dorazit včas. (nopud)
Reklama