VOD (1)
Obsahy(2)
Šéf nevěstince, který musí zavřít, daruje svojí nejžádanější prostitutce slavnou červenou lucernu. Ta pak sehraje roli i v životních příbězích svých dalších majitelů. (Netflix)
Recenze (17)
Červená lucerna hraje větší roli jen v prostřední ze tří povídek, ale vzhledem k tomu, že jsou povídky propojené hlavně motivem nájemního sexu, nevadí, že není důležitější. Natočeno je to vkusně až elegantně, dialogy a situace jsou hravé a škadlivé. Jen se mi zdálo, že zbytečně natahované, a to zejména poslední povídka. SHRNUTÍ: Některý byznys se prosadí vždycky. ()
Zatím jsem nepřišel na důvod, proč se tento skrytý klenot dosud neobjevil v české distribuci. Jediné vhodné vysvětlení by bylo, že Louis de Funes se ve filmu objevuje pouze v posledních zhruba čtyřiceti minutách a nikoli v celém filmu. První dvě povídky na sebe vlastně nepřímo navazují a postavy, které se nám představí v počátečním příběhu, uvidíme i v části druhé. Abych tu zbytečně neSPOILERoval, budu celkem stručný. V úvodním příběhu šéf nevěstince Bernard Blier, smyslu života zbavený, sundává červenou lucernu a předává ji jedné z pracovnic. Ve druhém příběhu jí je však tato lucerna odcizena. Za tento čin je poté Jean Lefebvre nespravedlivě souzen. Třetí příběh pak s prvními dvěma propojen pouze prostřednictvím červené lucerny. Funés ochrání prostitutku Mireille Darc před policií a vezme si ji domů. V tu chvíli se stává jeho dům čím dál častějším místem návštěv jeho přátel a i dámská společnost se rozroste. Co je na tomhle snímku nejkrásnější? Kromě hereckých výkonů je to výborná atmosféra snímku, podpořená jak černobílým obrazem, tak i zdařilým hudebním dopravodem. Když se na konci první části line z desky oblíbená píseň bordelmamá, začínám i já litovat, že čas červených luceren už dávno zapadl prachem. 100% ()
Trojice povídek, které spojuje předmět černé lucerny a v první dvojici i několik postav. Bohužel mě první povídka po nadšení, že vidím takovou osobnost jako Bertnarda Bliera brzo přestala bavit nekonečnými dialogy o zavření bordelu. Začátek druhé povídky s loupeží v podání ňoumy Lefebvra (ještě několik let před mým oblíbeným Krást se musí úmět) a Maurice z Blondýna Carmeta je ještě nadějnější. Bohužel pánové v této povídce ve výsledku dostanou titerný prostor stejně jako nezdárný advokát v podání Daryho Cowla, místo nich se to zase stáhlo k tématu první povídky a to už jsem měl občas pocit, že místo klasické francouzské komedie ze staré školy sleduju nějákou obhajobů, bordelů, pasáků a prostitutek (:D). Naštěstí to nejlepší dle očekávání přišlo nakonec a poslední povídka u mě tento film pozvedla možná až od lehkého podprůměru. Funésova jízda, ve které mě několikrát pobavil svými typickými posunky a vzal si pro sebe samozřejmě nejlepší moment filmu - oficiální projev neustále přerušovaný jeho nepozornými kolegy, kde mimochodem už použil hlášku ,,Sem´´ s legendárním posunkem k očím, jak to známe z Četnické série. Ke konci sice už byla i Funésova povídka trochu zdlouhává, navíc přerušovaná doslovným a pro mě trochu otravným komentářem a prostřihy, ale vše dobře zakončila pointou z Vánoc (jen ten sníh byl trošku úmělej, ne?:D) a nakonec jsem rád, že můžu dát i ty tři hvězdy. Jen poznámka: myslím si, že tohle určitě nemůže být z roku 1965. Jsem přesvědčen, že film vzniknul ještě před Četníkem. Mimochodem i jednoho z Četníků zde uvidíme a to Tricatela ve třetí povídce. ()
Povídkový film o červené lucerně, která je pojítkem všech třech příběhů. Lákadlem je bezesporu role Louise de Funése, jenže toho uvidíte až v poslední třetině filmu. Ve filmu hrajé celá plejáda znamenitých francouzských herců té doby, včetně mladičké Mireille Darc, která je naprosto neodolatelná a jíž za její roli musíte zbožňovat. Film je černobílý, což mu dodává atmosféru, oplývá šarmem mnoha krásných francouzek a humorem své doby. Doporučuji shlédnout, je krásný. ()
Film Světáci sestává ze tří povídek... které samozřejmě mají rozdílnou kvalitu, ale naštěstí alespoň vzestupnou. Přiznám se, že z té první si nepamatuju vůbec nic. Ani druhá mně příliš nenadchla, ale i tak byla docela zábavná a sympatická, v hlavní roli s Jeanem Lefebvrem, kterého ale už zase všichni ostatní přehráli. Závěrečná (a nejlepší a naštěstí taky nejdelší) povídka (to nejlepší nakonec, že) už měla v hlavní roli Louise de Funése, který opět předvedl hvězdný a nezapomenutelný výstup. A navrch měla Mireille Darc (opět neskutečně překrásnou a sexy) a velmi sympatickou pointu. U závěrečné povídky jsem se vážně pobavil a popravdě řečeno ten film dost zachránila, jinak je to nic moc. Hvězdička je rozhodně také za neskutečné obsazení - kromě zmíněných jsou tady i Jean Carmet, Bernard Blier či Guy Grosso. Jako doplnění funésovského vzdělání je to fajn, nápad má tenhle film také nosný, povídky se navzájem propojují, ale jako celek je to děsně nezajímavé. Což je škoda. 65%. Ale tu závěrečnou povídku rozhodně doporučuju! ()
Reklama