Režie:
Giuseppe TornatoreScénář:
Giuseppe TornatoreKamera:
Fabio ZamarionHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Geoffrey Rush, Jim Sturgess, Sylvia Hoeks, Donald Sutherland, Philip Jackson, Dermot Crowley, Kiruna Stamell, Liya Kebede, Caterina Capodilista, Gen Seto (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Virgil Oldman (Geoffrey Rush) je světově uznávaný znalec v oblasti výtvarného umění a starožitností. Ve svém osobním životě je však uzavřeným samotářem pronásledovaným mnohými obsesemi. Nikdy se nedokázal sblížit s jiným člověkem, není schopný s někým spolupracovat a v životě se nezamiloval do žádné ženy. Jeho okolí jej tedy považuje za výstředního génia. Bližší vztah má jen s Robertem (Jim Sturgess), mladým a zručným restaurátorem historických mechanických strojků a hodin. Ale ani tento vztah nelze nazvat osobním. Jedinou věcí, které Virgil věnuje svou vášeň, je tajná sbírka ženských portrétů všech uměleckých stylů a období, kterou mu pomáhá doplňovat Billy Whistler (Donald Sutherland), druhý člověk, kterého je ochoten pustit do svého soukromí. A tak jeho život běží zcela bez emocí a nečekaných změn. Až v den jeho šedesátých třetích narozenin přijde nečekaný telefonát od neznámé ženy (Sylvia Hoeks), která se představí jako Claire Ibbetsonová. Ta jej naléhavě žádá o pomoc při odhadu a prodeji zděděné rodinné umělecké sbírky. Virgil její nabídku nakonec přijme a dostaví se v domluvený čas do starého domu, který je zaplněný starými obrazy, sochami a nábytkem. Jeho nová klientka však na schůzku nepřijde. Pomocí dalších telefonátů jej Claire postupně přemluví k dalším pokusům o setkání, k nimž nakonec opět nedojde. Tak začíná zvláštní hra, která jej začne přitahovat. Snaží se zjistit identitu této tajemné ženy a pomocí triku zjistí, že Claire je mladá, velice krásná a trpí panickou hrůzou z okolního světa. A proto žije ve skrytých místnostech starého domu. Robert Virgilovi začne radit, jak krok za krokem získat srdce ženy, která se skryla před světem. Virgil se ocitá ve víru vášně a uprostřed hry, která navždy změní jeho šedivý život. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (903)
Kouzelně snové, nostalgicky opojné, kaskádovitě mihotavé, vizuálně svůdné, pokušitelsky vrtkavé, tajnůstkářsky křivolaké, sladce jihnoucí... Odborník na slovo, resp. umění vzatý, znalec, který pouhým okem rozpozná umělecké falzum, starý mládenec G. Rush podléhajíc druhé míze, ctitel a obdivovatel půvabů ženské portrétované krásy, oddávajíc se "polibkům" těchto sličných múz na plátnech malířských ve své vlastní galerii, hýčkán a unášen obřadem okamžiku, avšak v reálném světě k opačnému pohlaví plachý, zdrženlivý, dosud nepolíben. Jim Sturgess coby zručný konstruktér, rádce, našeptávač a donjuanský dohazovač, Donald Sutherland jako věrný společník, obchodník s uměním, komplic v aukční síni, sběratel a estét se špetkou sarkasmu, Sylvia Hoeks jako dívka obestřená aurou záhadnosti, princezna zakletá za zdmi komnaty starobylého "zámku" čekajíc na vysvobození, která rozmělní nesmělost samotářského puntičkáře Virgila. Začínají námluvy s tajemnými indiciemi krášlícími a šimrajícími naše emoce. Pozvolný meditativní rytmus vytváří impresionistickou poetiku, která se snoubí s elegancí mizanscény, čarovným duchem místa. Kamera rozvláčně pluje, nechává diváka rozjímat i svádět estetickou fantazií. Rozprostírá ozvěny harmonie a zmocňuje se nadpozemské vůně onoho mystična vizuální scenérie. Užívá si každičkého zákoutí, každičkého starožitného pokladu, prestiže i okázalosti uměleckých skvostů. Paleta křivek, tahů a barev lásky podzimu života, lásky - té mocné čarodějky, která oslepuje a ohlušuje naše smysly, kdy propadáme touze, která nás zavádí na scestí. Odměna procitnutí se zastřeně zračí v iluzi cukrkandlové romance, v iluzi ideálu vnitřní naivity, v naději skryté v nefalšované víře nalezení "svatého grálu" v kulisách magické matičky Prahy, v nalezení imaginární katarze v prostorách pohádkové restaurace. "Není všechno zlato, co se třpytí." ()
Vubec se nejedna o nejaky originalni namet, kdy jakkoliv uspesnemu a inteligentnimu muzi zmeni zena zivot. Prostredi, ve kterem se dej filmu odehrava je ale vice nez atraktivni a zajimave. Asi hodne lidi je fascinovano umenim, ale malokdo se v nem umi orientovat a rozumi mu. Film ma uzasnou rezii a kameru, coz u tohoto italskeho rezisera neni zadne prekvapeni. Ozdobou filmu je podle me vyborny Geoffrey Rush v roli znalce vytvarneho umeni, dobre vykreslena postava, ktera nenudi. Mozna se Sylvia Hoeks uplne do role nehodila a sam jsem si kladl otazku, zda je cela situace realna. Nejvyssi nabidka je ale film, ktery s klidem na dusi mohu doporucit uplne vsem. ()
Emotions are like work of art. They can be forged they seem just like the original but they are forgery. ()
darmo sa nehovorí, "za každou čertovinou hľadaj ženu". Napriek tomu chválim náhľad do života umeniaznalcov, a všakovaké tie "fintičky" okolo toho. Budem to musieť asi ešte raz niekedy pozrieť a zistiť, kto bol ten tretí. Napriek tušiacem koncu si film zaslúži vyššie hodnotenie. ()
Můj druhý film od Giuseppeho Tornatoreho a opět jackpot. Nejdřív Neznámá a teď i nenápadná Nejvyšší nabídka, která svou kvalitu předčí naprostou většinu letošních filmů. Geoffrey Rush je v hlavní roli opravdu vynikající a celá nálada tohoto snímku je parádní. Příjemný soundtrack, zajímavé téma, skvělé herecké výkony a překvapující finále. Které jsem bohužel tak trochu čím dál více čekal. Přes tento malý zádrhel naprosto vynikající film. ()
Naprosto se ztotožňuji s komentářem Malarkeyho. ()
1490. hodnocený film: ()
Strašlivě smutný film....Ten dějový twist se mnou tak emocionálně zacloumal, že se ani teď, několik desítek minut po dokoukání nedovedu dát vnitřně dohromady. A právě proto bravo, tento film je skutečný skvost. ()
Nemůžu se zbavit dojmu, že se Tornatore inspiroval u La Cara Oculta, protože těch paralel tam bylo několik. Z technického hlediska to bylo dokonalé, tam nemám, co bych dodal. Závěrečná pointa je také mrda, která se vidí s bídou jednou za rok. Ale bylo to na mě (jako obvykle) trochu delší, než by se mi líbilo. 90% ()
Skvělé mysteriózní drama s moc zajímavou zápletkou i dějem. Sice dost předvídatelné, ale to mi nakonec nevadilo, protože mě u něj dostala především forma a vizuální stránka. Je nostalgické a posmutnělé, jako starožitnosti v něm a plné čarokrásné poetiky a romantiky, jako obrazy v něm. Dominuje hlavně výborná kamera, díky níž z některých záběrů přechází zrak, herecký výkon Geoffreyho Rushe i dalších a nádherná Morriconeho hudba to celé zabaluje a dotváří celkovou až kouzelnou atmosféru. Moje první "setkání" s režisérem Giuseppem Tornatorem a musím jedině zatleskat. ()
Příjemný film, který jsem si užil a to nejen díky postavě Geoffreyho Rushe (To je bezesporu skvělej herec). Dobře se na to dívalo a poměrně rychle mi to utíkalo. Rozhodně to stojí za podívání, protože tenhle film o umění je určitě zajímavej, nejen svou romantickou linkou. Od začátku jsem čekal nějakou zradu, takže jsem vlastně vyhlížel, kdy přijde. Přesto mě sbližování Virgila a Claire příjemně překvapilo. Trošku víc jsem čekal od konce. Určitě potěšila Praha, ale jak to, že v té restauraci nemluvili česky? ()
My dear...I'm speechless... ()
Italové by se neměli opíjet v Crossu... :-) ()
Nádherný film s velmi tajemnou atmosférou, kde si myslíte, že se všechno točí jen kolem jedné věci, ale nakonec nemusí být vše jak se zdá. Pevně to stojí na hereckém umu Geoffreyho, nápadu a skvělé hudbě, až mi v této kombinaci šel mráz po zádech. ... Jaké to je žít se ženou? Jako zúčastnit se aukce - nevíte jestli vše nabídka bude nejvyšší. ()
Giuseppe Tornatore a další příběh o muži, jehož život je zásadně ovlivněn osudovou ženou. Možná si v sobě něco potřebuje pořešit, ale nevadí...v případě Malény jsem mu to sežral i s navijákem. V Nejvyšší nabídce, ale ani přes skvělou režii a Geoffrey Rushe, bohužel ne. G. Rush by se ve sportovní terminologii mohl klidně označit za tzv. rozdílového hráče. Svým mistrovstvím je schopen dotlačit i průměrný scénář, k divácky atraktivnímu filmu. Jenže tady je to složitější. Scénář, ani režie nejsou průměrné, nebo slabé. Mě se prostě zdá pointa toho všeho vyumělkovaná, neoriginální a nedůstojná jak výkonu Geoffrey Rushe, tak Tornatoreho dobré režie. Celou dobu vás vodí za nos a vy čekáte, co se z toho vyklube. Říkáte si...takto to snad nebude...to by bylo přeplácané takovým tím primitivním způsobem. A ono jo. Nádherná bublina, na kterou se skvěle kouká skrze hromadu umění, herecké výkony a několik působivých momentů...ale ona na konci splaskne s velkým PUF! A zůstane po ní jen rozmrzelost. Přesto...Geoffrey Rush. ()
Tak starý, protivný, arogantní pes ucítí schovanou mladou čubičku. A protože k ní nemůže, tak je z toho úplně divoký. Ve svém oboru je extra třída, ale v osobním je osamělý, jako vyhnaný vlk ze smečky. A tak si s ním čubička hraje, dává mu přičuchnout jenom na chvilku a pak zase zmizí. Vždyť má chudinka fobií, tak se musí na ní opatrně. Z pejska se stal osel, který sedí v restauraci Noc a den v Praze do teď. ()
Véééélmi rozpoluplné pocity mám já ach jooo škoda.... ()
Po delší době opět úžasný film a jsem moc ráda, že mě na něj kamarádka vytáhla. Fandila jsem Virgilovi a nelíbilo se mi, jak nakonec dopadl. V každém úseku filmu jsem užasla nad něčím jiným. Jednou to bylo kamera, jindy hudba, jindy scéna, bizardní postavy, Praha (kupodivu). Potvrdila se stará známá věc. Když se starší muž zamiluje, dokáže úplně zblbnout. ()
Cosi jako cílená sebedestrukce. Vyprávění, jehož základ je velice prostý - a starý jako lidstvo samo. Působil by chudě a banálně ... bez všech těch třpytivých cingrlátek a barevných tretek, které jsou na něj navěšené. Jenomže právě o to jde ... o zasazení příběhu do atraktivního prostředí, o výběr originálních postav a jejich charakteristických rysů, o zahalení dějové osnovy do lehounkého závoje tajemna. Nebo jinak - záleží na celkové kompozici, na sladění barev, na hře světel a stínů - jako u každého dobrého obrazu. A jen tak na okraj: Kdo z nich jednal vždycky na rovinu ... bez postranních úmyslů ? Kdo z nich si zaslouží váš soucit ... nebo alespoň pochopení ? ()
Starší znalec umění Goefrrey Rush má velké zkušenosti s oceňováním obrazů a uměleckých děl, ale pravou lásku k ženě ještě nepoznal. Sice má doma slušný harém žen, ale ty jsou jen pro jeho potěšení na obrazech. Vše se změní, když přijde do styku s neznámou ženou, která po něm chce, aby ocenil její starožitnosti, které chce prodat. Žena ale 10 let neopustila byt (něco jako Skleněný muž z Amélie) a právě to Goefrreyho Rushe víc rajcuje a chce se s ní potkat blíže. Většinu filmu sledujeme proces seznamování s touto tajemnou ženou a obyčejný život postavy G. Rushe. Film plynule utíká velmi klidným tempem, za doprovodu krásné Morriconeho hudby a občasným nádechem tajemna (temné místnosti, jimiž Rush prochází, malá paní, co si mrumlá nějaká náhodná čísla-skoro jako by to byla nějaká Lynchova postava). Zásadních dějových zvratů a překvapivějších momentů se dočkáme až v samotném závěru (cca posledních 10 minut). Film končí poměrně nečekaně. Díky tomu, že v závěru se film otočí úplně jiným směrem a vychrlí na nás spoustu zásadních informací, by možná nebylo úplně od věci některé věci rozebrat trochu hlouběji. Pochopil jsem, jak film končí a některé souvislosti jsou celkem jasné, i přes to zůstává spousta ne zcela vyřešených otázek, na které nám musí stačit jen hrubá odpověď a nebo si je případně musí divák zodpovědět sám. Byl to tvůrčí záměr a mnozí to ocení, pro mě to byl hlavní kámen úrazu. Ani mi tak nevadilo pomalejší tempo filmu, což mnohým může taktéž vadit. Hnacím motorem filmu jsou především krásné záběry na starožitnosti a hlavně herecký výkon G. Rushe, který všechny ostatní herce a herečky strčil do kapsy. 7/10 ()
Reklama