Režie:
Giuseppe TornatoreScénář:
Giuseppe TornatoreKamera:
Fabio ZamarionHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Geoffrey Rush, Jim Sturgess, Sylvia Hoeks, Donald Sutherland, Philip Jackson, Dermot Crowley, Kiruna Stamell, Liya Kebede, Caterina Capodilista, Gen Seto (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Virgil Oldman (Geoffrey Rush) je světově uznávaný znalec v oblasti výtvarného umění a starožitností. Ve svém osobním životě je však uzavřeným samotářem pronásledovaným mnohými obsesemi. Nikdy se nedokázal sblížit s jiným člověkem, není schopný s někým spolupracovat a v životě se nezamiloval do žádné ženy. Jeho okolí jej tedy považuje za výstředního génia. Bližší vztah má jen s Robertem (Jim Sturgess), mladým a zručným restaurátorem historických mechanických strojků a hodin. Ale ani tento vztah nelze nazvat osobním. Jedinou věcí, které Virgil věnuje svou vášeň, je tajná sbírka ženských portrétů všech uměleckých stylů a období, kterou mu pomáhá doplňovat Billy Whistler (Donald Sutherland), druhý člověk, kterého je ochoten pustit do svého soukromí. A tak jeho život běží zcela bez emocí a nečekaných změn. Až v den jeho šedesátých třetích narozenin přijde nečekaný telefonát od neznámé ženy (Sylvia Hoeks), která se představí jako Claire Ibbetsonová. Ta jej naléhavě žádá o pomoc při odhadu a prodeji zděděné rodinné umělecké sbírky. Virgil její nabídku nakonec přijme a dostaví se v domluvený čas do starého domu, který je zaplněný starými obrazy, sochami a nábytkem. Jeho nová klientka však na schůzku nepřijde. Pomocí dalších telefonátů jej Claire postupně přemluví k dalším pokusům o setkání, k nimž nakonec opět nedojde. Tak začíná zvláštní hra, která jej začne přitahovat. Snaží se zjistit identitu této tajemné ženy a pomocí triku zjistí, že Claire je mladá, velice krásná a trpí panickou hrůzou z okolního světa. A proto žije ve skrytých místnostech starého domu. Robert Virgilovi začne radit, jak krok za krokem získat srdce ženy, která se skryla před světem. Virgil se ocitá ve víru vášně a uprostřed hry, která navždy změní jeho šedivý život. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (903)
Takový Trance pro důchodce. ()
Příběh o neskutečné samotě, která svede dohromady dva jedince, z nichž jeden skrývá tajemství neskutečně kruté, ale o to více dnešní... ()
Po tomto filmu jsem šel cíleně a to hlavně díky Geoffrey Rushovi. Po Zlodějce knih kde byl skutečně famózní jsem se zaměřil tedy na tento film. A opět to byla trefa do černého. On opravdu umí. Jelikož jsem se v době studií také velmi blízce ochomýtal kolem památek, restaurování a starožitností, byl mi film ihned velmi blízký... Snad jen ty počáteční vyvolávací ceny na aukci pana Oldmana byly mimo můj obzor :-). Vyvolávací cena 6 000 000 Liber - to je tedy masakr... Ve chvíli, kdy se děj pomalu ale jistě přesouvá z aukčních síní do starého sídla jsem ani nedutal... Jenže pak se film začne ze skvělého, originálního a neočekávaného rozjezdu trochu zpomalovat. Divák ví, že se něco zásadního stane, ale je k tomu jen pomalu posouván. Závěr se zase velmi dobře rozjede a konec je skvělý. Velmi potěšila účast Prahy na tomto projektu. Vidět Rushe kráčet mně velice dobře známou Kozí ulicí (na rohu jsme měli školní jídelnu .-) k hospodě U Milosrdných zkrátka zahřálo na srdci a Praze film udělal skvělé jméno, neboť v něm byla po právu vychválena jako krásné místo. Třešničkou na vrch byla Morriconeho hudba. Opět jsem si uvědomil jak musí Hollywood štvát, že jej tenkrát v prvopočátcích odmítli :-). Tornatore opět zamachroval a být to o 30 min kratší, šel bych na plný počet hvězd. Navíc a to je asi čistě subjektivní mi Sylvia Hoeks nepřišla dvakrát krásná, spíš mi připomínala feťačku. Neříkám, že byla ošklivá, ale pro takovouto zásadní roli asi měla být zvolena kočička o pár levelů krásnější a zároveň křehčí. Dávám 4 ozubená zrezivělá kolečka. * * * * ()
70% ()
Že je Nejvyšší nabídka jenom film asi nepochopil jeden nebožák, jehož lupen jsem našel na konci projekce v uličce. Suma 179 korun totiž nasvědčovala tomu, že na pokladnách Anděla ten den zřejmě probíhala aukce s názvem "Vydraž si svůj film." Platit za kino takové prachy, musel bych svůj profil po týdnu přesunout na web o štrikování, protože tohle by zabilo lásku i posedlost. Nicméně one man show Geoffreyho Rushe si ocenění zaslouží, v mém případě krásnými čtyřmi hvězdami. Kdyby měla kvalita ruce a nohy, smotala by po filmu plátno a odešla z kina se mnou, protože takhle po všech stránkách fortelnou práci jsem dlouho neviděl. ()
Štýlové. Riadne štýlové! Dokonca som dostal chuť kúpiť si nejaký starožitný obraz. Koniec ale sklamal aj mňa. Ďalším problémom je, že ani jednej z dvoch hlavných línii som neveril. Ani robotovi a už vôbec nie Claire. A neviem, či to je vina zle napísanej postavy alebo samotnej Sylvie Hoeks. ()
Smutné, konec byl opravdu povedený. Není nad to, mít pár pořádných přátel. Hodně vydařený nenápadný snímek s excelujícím Rushem. ()
Veľmi príjemná, štylizovaná dráma prekypujúca skvostnou talianskou atmosférou, ktorej hlavnými motívmi sú láska, krása a nefalšovanosť v umení a vzťahoch mužov k ženám. V prvej hodine sa z nej nedá vycítiť hlavná dejová linka, všetko je len jemne naznačené, ako ladné krivky dám na portrétoch talianskych renesančných umelcov, no postupne sa príbeh prehlbuje až k nezameniteľnému, pôsobivému a pomerne deprimujúcemu záveru. Geoffrey Rush v hlavnej roli starnúceho popredného znalca je skvelý, a Sylvia Hoeks je pre mňa objav roka. Dosť mi však vadila tá zjavná snaha o dokonalé zapadnutie celku bez poznateľných rýh a medzier, vďaka čomu pôsobí miestami Tornatoreho réžia až príliš vyumelkovane. I tak jeden z najzaujímavejších filmov roka. UPDATE: Po druhom zhliadnutí: Mise-en-scène, mise-en-scène, mise-en-scène. Dodatočná virtuozita doložená rozplývaním sa nad scénou, kamerou a kompozíciou. Réžia na druhý pokus znateľne citlivejšia a opatrnejšie narábajúca s každým jedným elementom, Oldman a.k.a. Rush ešte silnejší a uveriteľnejší. Film, ktorý zreje ako víno. Nutnosť zhliadnuť opakovane, podobný osud stihne aj Veľkú nádheru - a to na plátne. 95% ()
Další film o tom, jaké jsou ženy ve skutečnosti svi... ehm, dokonalé herečky, když jde o prachy. ()
10tá a bohužel poslední spolupráce dvojice Tornatore a Morricone. RIP Maestro. ()
Nadarmo se neříká: "Chceš-li udělat ze starého muže blázna, dej mu mladou ženu." Džefry Máchal tenhle kvapík taky neudejchal. Tenhle film je jako ten robot - kolečka do sebe postupně zapadají, ale každé jeho slovo a dotyk je chladný, konec pak zamrzne úplně. Ano, i když chcete někomu dát všechno, co máte, prostě nabídnout nejvyšší nabídku, jemu to nemusí tak úplně stačit... škoda. Džefry Máchal asi nečetl bibli - "kde jsou peníze, jsou i zloději". Já osobně bych ten konec ještě dotáhl, mám dojem, že výslednému obrazu chyběl ten finální tah štětcem, který by tomu končícímu kolotání dal - SMYSL. Každé umělecké dílo má smysl. Tenhle film nikoli... ()
Takový Podraz naruby, ovšem zvládnutý s o poznání menší grácií. Chvílemi je to zdlouhavé, chvílemi zase poutavé, někdy jako by nebyl nikdo, komu by člověk mohl držet palce. Naprosto virtuózní je Geoffrey Rush. ()
Režisérsky vybroušená lahůdka, která si drží kouzlo nevyzpytatelnosti až do samého závěru. ()
Ááááh, tak toto jo, toto by šlo. Bezprostředně po skončení jsem chtěl dát čtverec, a to díky tomu, že se mně zakončení zdálo jaksi nepatřičné. Jak nepatřičné? No ve vztahu k první polovině, která se mi zdála mnohem lepší. Proč se mi zdála mnohem lepší? Protože byla tak parádně mysteriózní, že se mně z kebule dýmilo. Toto pak ve mně po mnohem konvenčnějším vyústění vyevokovalo pocit, že zakončení bylo špatné. Proč jsem dal teda nakonec plný počet? No protože s odstupem času mi připadá Tramatoreho pohrávání s divákem prostředníctvím excelentního Geofreyho Rushe naprosto dokonalé. Vynikající film o umění. V první polovině jsem se v duchu mystery bavil jak naposledy u Dokonalého triku. Doporučuju! ()
Film jsem dlouho chtěl vidět, protože mě zaujalo, že se odehrává v prostředí výtvarného umění a aukčních síní, o něž se zajímám již mnoho let. Zaujal mě rovněž obsazením, slovutným Morriconem coby autorem hudby i samotným jménem režiséra, s jehož filmografií jsem až dosud nebyl obeznámený, ale která je zde na ČSFD vysoce hodnocená (kolem jeho nejlepšího filmu Bio Ráj, který aktuálně figuruje na 210. místě v žebříčku nejlepších filmů, kroužím už léta a stále jsem ho neviděl). Když se mi Nejvyšší nabídku konečně podařilo - po více než 2 letech od české premiéry - vidět, bylo pro mě velmi příjemným překvapením, že je dokonce mnohem lepší, než se mi na základě traileru zdálo. Mou pozornost si film získal od prvního záběru a nemohl jsem se od něj až do konce vůbec odlepit, strašně mě bavil překvapivý děj, herečtí představitelé všech rolí, nádherná kamera a dokonalá, ale vážně DOKONALÁ Morriconeho hudba. 2 hodiny nikdy neutekly tak rychle - bezprostředně po doběhnutí závěrečných titulků mi je vyloženě líto, že ten film už skončil, a nejraději bych si ho pustil teď hned znovu - a vychutnal si tam nově všechny ty detaily, které mi napoprvé nepochybně unikly (film mě udivil svou celkovou promyšleností - vše souvisí se vším, nic zde není náhodné, a film průběžně testuje, zda člověk dával dobrý pozor - to se mi nesmírně líbí). Snad jediné, co mi na filmu trochu vadilo, je mírná pachuť z toho, že se mi závěrečné rozuzlení zdálo krapet překombinované a nepravděpodobné - na druhou stranu z toho pramení i ten wow efekt, kterého se člověk dočká (a to dokonce několikrát v průběhu celého filmu, tedy nejenom v samotném závěru). V té souvislosti mě dostalo - asi jako už mnoho lidí přede mnou - že se závěrečná scéna točila v pražské Pivnici U Milosrdných, která se však v létě 2013 definitivně zavřela, jak jsem teď překvapeně zjistil. Pro mě je toto zjištění takovou bezděčnou, překvapivou a vcelku působivou symbolickou tečkou za tímto filmem (tu pivnici jsem neznal, ale je strašná škoda, že v Praze skutečně není hospoda se stejným interiérem jako v tomto filmu, protože by to byla velkolepá atrakce, na kterou by se sjížděli lidi z daleka). Za sebe nemohu nedat 5 nadšených hvězd. UPDATE 24. 6. 2018 - Na druhé zhlédnutí po téměř 3 letech se mi film líbil trochu méně než poprvé. Myslím, že to je tím, že když už člověk zná rozuzlení, chybí tam ten moment ohromení jako poprvé (v tomto ohledu mě trochu překvapuje, kolik lidí zde píše, že je děj předvídatelný - mně to třeba poprvé vůbec nepřišlo). Každopádně herci, kamera, scénář, hudba a celková atmosféra - vše super, a celkově je to podle mě filmařsky velmi kvalitní a obohacující podívaná. Velký respekt k Tornatoremu! ()
Dlouho téměř virtuózně budované napětí se v závěru propadne do nicoty. Přitom pointa je skvělá a nápaditá. Netuším, co se tak nejednou pokazilo, ale je to nesmírná škoda. ()
Ač se na jedné straně jedná o film s v zásadě nepříliš originálním námětem, na té druhé jde o bezchybný herecký a režijní koncert pohrávající si po dvě hodiny s divákovými pocity a přebíjející svou emocionální silou všechny potenciální nedostatky. Už pěkných pár měsíců jsem neviděl film, který by mě tak moc nutil mít zrak přibitý k obrazovce. Prozatím nejsilnější filmový zážitek roku 2013. ()
Raději nerozpitvátat tu složitou anabázi, která ve filmu vede ke kýženému cíli. Mimochodem nádherný závěr, až na ty prostřihy do zřejmě závěrečné fáze Virgilova života, abych tedy nic neprozradil - tak ty bych oželel. Hudba hraje prim, zvlášť scéna, kde prostřednictvím hudby k Virgilovi promlouvají jeho nasbírané obrazy, je výtečná. Celkově moc pěkný filmový zážitek. Obzvlášť, když jdete do kina pouze s touto informací: Virgil Oldman (Geoffrey Rush) je světově uznávaný znalec v oblasti výtvarného umění a starožitností. Ani žánr filmu mi nebyl znám. ()
Velmi "oduševnělý" snímek o jednom zvláštním vztahu. Originální romantické drama s netypickými (ale o to lepšími) hrdiny, skoro až mysteriózní atmosférou a něžnou Morriconeho hudbou (hlavní motiv mi silně připomíná jeden z tónů z TENKRÁT V AMERICE). Tornatoreho režie je ukázkově soustředěná, kultivovaná a v nejlepším smyslu slova staromódní, herecky filmu s naprostým přehledem kraluje tradičně skvělý Geoffrey Rush (tohle je možná jedna z nejlepších rolí, ve kterých jsem ho viděl). A pro Pražáky je to takřka povinnost. ;) 80 % ()
Najvyššia ponuka nie je o tom, akými novými mindfuckingovými spôsobmi ohúriť diváka (pointa vám dôjde zhruba v polovici). Je o mnohých detailoch, skrytých v očiach "plochých" žien, civiacich z množstva obrazov, zavesených na Virgilových stenách. A nielen v nich, za zamyslenie stojí aj meno hlavnej postavy, prispôsobujúci sa vzhľad Virgila jeho emocionálnemu vývoju a viacero dialógov, ktoré postupom času nadobúdajú stále nové a nové významy, aby ste mohli ešte dlho po filme premýšlať, čo v ňom bolo skutočne fake. Na každej imitácii obrazu je niečo originálne a hodnotné, čo stojí zato. Toto je myslím nosná myšlienka filmu a vy budete váhať, či aj falošný obraz, ktorý stojí 90 tisíc euro má nejakú hodnotu, ak originál stojí 2 a pol milióna. Dajte si to do kontextu deja. Veľmi inteligentne podaný, na prvý pohľad tuctový príbeh s pointou, ktorý napríklad dokazuje, akým nesmiernym inšpiračným zdrojom je dodnes jeden veľmi slávny triler z 50tych rokov. P.S. a zároveň mierny spoiler: No a samozrejme, že to Rushovi stálo zato, aspoň Virgil neostal navždy aj virgin :). ()
Reklama