Režie:
Claude BerriScénář:
Gérard BrachKamera:
Bruno NuyttenHudba:
Jean-Claude PetitHrají:
Yves Montand, Daniel Auteuil, Emmanuelle Béart, Hippolyte Girardot, Margarita Lozano, Ticky Holgado, Elisabeth Depardieu, Jean Bouchaud, Roger Souza (více)Obsahy(1)
Deset let po tragické smrti Jeana se život v malé vesničce ve francouzské Provence ustálil, má poklidný rytmus a působí idylicky.Farmář César pěstuje květiny a zavlažuje svůj pozemek vodou z pramene, který tenkrát tak nečestně získal. Je bezdětný, a tak domlouvá svému synovci, aby si našel nevěstu. Mladík se jednoho dne v horách zamiluje do tančící Manon, dcery zesnulého Jeana. Zamiluje se, ale netuší, že Manon jako malá viděla, kdo za smrtí jejího otce stál, a že se nyní rozhodla vrahům pomstít... (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (144)
Po vynikajícím prvním díle druhý díl celkem zklamal. Resp. pro vás asi zklamáním nebude, a to za předpokladu, že vám postačí sdostatek záběrů na Manon, kterak s kozičkami skotačí po horách. Hrozí však rychlé vypěstování averze vůči zvonění jejich zvonečků a neustálého mečení, táhnoucího se celým filmem. Celý film se v podstatě nic neděje, akorát se jednou voda zastaví a pak zase pustí. Toť vše. Úplný závěr film dost zvedá, ale holt víc než na tři to nevytáhne... 60% ()
Na rozdíl od amatérů (pejska a kočičky), připravil profík Claude Berri svoji hostinu s nebývalou opulentností a noblesou. Jen jakou spustu chodů nám tu servíruje! Každý si tu najde svoji oblíbenou delikatesu! Máme tu intriky, skály obklopené janovcem metaným, spolehlivě meloucí boží mlýny atd., jako zákusek pak i tanec nahé kozopasky; vše sevírováno dokonalými číšníky (Yves Montand, Daniel Auteuil)... Nicméně jsem tak viděl i něco, co tam bylo jen virtuálně: Manon s oslíkem, nebo spíš k kárkou, jedoucí do hokynářství (stavebniny tam ještě nebyly) pro pytel cementu, dotazujícího se hokynáře: "Tak co Manon, co budeme dneska betonovat", jakoby nevěděl, že oblíbenou činností zdějších vesničanů je betonování pramenů. Ale hned jsme znovu v reálu: Manon vytahuje kameny z jezírka, rukou na ně kydá trochu betonové malty (jak jí to zřejmě naučil její otec "hrbáč", který se ve všem vyznal), vkládá je do pramene a tím jej neprodyšně uzavře. A tak i já tímto uzavírám svoji úvahu nad tímto filmem. Ještě snad morálka filmu: Nikoho nedeklasuj, nešikanuj a nekuj proti němu pikle, protože to může být tvůj synáček. ()
Starší tragický film, ktorý má aj hlbší podtext, poučenie, skrátka je to krásny film napriek tomu, že je to len z malej francúzskej dedinky, kde sa život točí okolo pastierstva, pestovania plodín a prameňa. Emmanuelle Béart bola nádherná žena a svojsky je aj teraz, no tu mu dodáva obzvlášť iný nádych, s tým krásnym prostredím. V deji sa toho veľa nestane, no niekedy to nie je treba. Aj keď nie vo všetkom najsprávnejší film, ale je taký zo života, je to podarené. ()
Od istého momentu filmu, keď sa začali riešiť záležitosti typu "Luke, I am your grandfather", som sa začal trocha v Manoninom prameni topiť a cítiť sa tak trochu ako v talianskej telenovele. Vytušil som, že sa jedná o pokračovanie nejakého filmu, takže nie vždy je lepšie vopred o filme nič nevedieť. Ale jeho prvé tri štvrtiny sú excelentné, krásna príroda Provensálska a jej farebné ladenie musí každého diváka od začiatku pohltiť. Scenár je výborne vystavaný, dôležitý obrat nasleduje až po dômyselnom vybudovaní atmosféry a "boží" zázrak prichádza v tú pravú chvíľu. Zároveň ukazuje, ako to asi môže byť so všetkými podobnými božími zázrakmi vo svete a ako ľahko sa dajú obyčajní ľudia oklamať. Ale na druhej strane, pre dobro veci, prečo nie. Takže teraz si ešte nájsť cestu k tej prvej časti. Mimochodom, nebola náhodou niekedy Emanuelle Beart v priebehu druhej polovice 80tych rokov vyhlásená za najkrajšiu ženu planéty? ()
Druhý díl je trošku někde jinde než ten první, ne kvalitou, ale zpracováním. Příběh už nemá takovou hloubku tragédie, ale naopak táhne krásou Manon a její cestou za pomstou. Příběhová linka navazující v plné parádě na první film se objeví až v uplném závěru, kdy vás dobře mířeným hákem usadí na zadek. Bavilo mě to opět moc, ale jinak než první film. Nutnost vidět po prvním dílu i druhý.. stojí to za to. ()
Galerie (35)
Photo © Radiotelevisione Italiana
![Manon od pramene - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/803/159803639_9ded55.jpg)
Zajímavosti (4)
- Když Manon (Emmanuelle Béart) přijde na hřbitov (v čase cca 8:15), tak jeden z náhrobků spadne, jako kdyby tam byl jen postavený bez ukotvení. (Puxina)
- Příběh byl původně vyprávěn ve stejnojmenném filmu z roku 1952, který napsal a režíroval Marcel Pagnol. Jeho počáteční stopáž přesahovala čtyři hodiny a studio ho drasticky zkrátilo. Zklamaný Pagnol předělal svůj scénář do dvou románů, na jejichž kopie o několik let později narazil Claude Berri v hotelovém pokoji. Příběh se mu líbil a rozhodl se jej adaptovat do dvou filmů. (ČSFD)
- Aby režisér Claude Berri motivoval Emmanuelle Béart k natočení scény, kde se koupe nahá, sám se svlékl a zaplaval si v řece. (ČSFD)
Reklama