Režie:
Pierre Gaspard-HuitKamera:
Christian MatrasHudba:
Georges AuricHrají:
Romy Schneider, Alain Delon, Jean-Claude Brialy, François Chaumette, Jacques Duby, Sophie Grimaldi, Jean Davy, Bernard Dhéran, Jean Galland, Colette Proust (více)Obsahy(1)
Mladý důstojník Franz Lobheiner chce ukončit svůj poměr s baronkou Lenou Eggersdorf. Potkává mladičkou Christine, zamiluje se do ní a chce se s ní oženit. Zatím však baron Eggersdorf odhalí milostnou aféru své ženy a vyzve Lobheinera na souboj. A Franz ho přijímá, protože se poprvé v životě zamiloval do své femme fatale... Kristýna je přepis Schnitzlerova dramatu "Liebelei", který se u nás hrál pod názvem "Milkování". Mottem důstojníků ze Schnitzlerova dramatu je bezstarostný život plný přelétavé lásky: „Zotavit se! Rozptýlit! Jedině v tom je hlubší smysl. K rozptýlení tu jsou. Proto jsem odjakživa proti takzvaným zajímavým ženám. Ženy nemají být zajímavé, nýbrž roztomilé. Musíš hledat štěstí tam, kde jsem ho až dosud hledal a nalézal já, kde nehrozí žádné velké scény, žádné nebezpečí, žádné tragické zápletky. Kde začít není nijak složité a skončit žádná katastrofa. Kdy s úsměvem přijímáme první polibek a s láskyplným dojetím se rozcházíme.“ Až se jeden z nich osudově zamiluje. (Česká televize)
(více)Recenze (32)
Na romance nejsem a červená knihovna podle mě není literatura, ale diagnóza. Christine jsem viděla po trhání zubů a s dávkou analgetik v krvi, a to mi nějaké vrkání pod rozkvetlými stromy a tokání pod balkonem už nemohlo pokazit den. Herci jsou vydatně nalíčení a toporní jak Stojan Jakotyč a žádného nebolí zuby. Aspoň že to dopadne, jak to dopadne a to doslova. ()
Tenhle film, ač se to na první pohled nemusí zdát, je zcela jiná kategorie, než sladkobolné hříčky o císařovně Sissi. Příběh není nějak jednoduše nalinkován, vystupuje v něm relativně hodně důležitých postav,charaktery jsou zajímavé a vícerozměrové, na romanci nečekaně drsný konec. Film jsem viděl úplnou náhodou, ale rozhodně jsem nelitoval. ()
Nová, barevná, širokoúhlá adaptace proslulé divadelní hry Arthura Schnitzlera Liebelei (1895), která proslavila už Magdu Schneider na začátku 30. let a na konci 50. let měla zásadní vliv na její dceru Romy. Tentokrát to mělo být docela jiné, ale přesto vznikla jen další kostýmní podívaná z idealizovaného Rakousko-Uherska. Nechybí dokonce ani scéna s císařem Františkem Josefem I. Přesto seznámení Romy s Alainem Delonem obrátilo celé Papas Kino vzhůru nohama. ()
Čo je dobrým koncom absolútnej, žieravej lásky? Buď tragédia alebo fantázia. Takže vlastne môžem byť rád. Celok je typizovanou romantickou drámou, existujúcou v tisícovkách obdobných filmových variantov. Výnimočná je hádam len hereckým obsadením ústrednej dvojice a následným spojením aktérov aj v súkromnom živote. ()
Kostýmní drama s předem očekávatelným koncem. Nepřekvapí, neurazí. ()
Některé momenty se fakticky povedly a dokonce se mi líbily, třeba okouzlující malá kavárna, romantická projížďka na loďce a poklidnější život v monarchii. Tyhle poetické obrazy, tak trochu vyvolávají rozjímání nad minulostí s dnešní dobou. Samozřejmě vím, že je to jen, jakási idealizace tehdejší doby, ale na první pohled opravdu hezké. Na plátně to mezi Christine (Romy Schneider) a Fritz (Alain Delon) opravdu už pěkně jiskřilo. Oba pro sebe měli poté slabost celý život. Vezmu-li v potaz ještě krásnou hudbu, pak nevidím tenhle film tak kriticky. ()
Někdo by si řekl, že půjde o lacinou romantiku s velmi naivním a sentimentálním nádechem. Zpočátku to tak opravdu vypadá, ale postupně vše směřuje k tvrdému a nekompromisnímu konci, jako to známe z romantických děl velikánů Puškina či Huga. Příjemné překvapení. ()
Je to barevné a je to s Romy, přesto je to ještě větší (a delší) nuda než originál. Její matka to zahrála líp... ()
Hrozná slaďárna narůžovělá naivní, což ale neplatí o posledních deseti minutách. Ty jsou fakt chlapácký, přestože z dnešního pohledu "myslíme to upřímně" naprosto mimo mísu. Nejmladší Alain, co jsem kdy viděl a hodnotil, a jemu i Romy to moc sluší. Viděno v ne moc dobrém dabingu Novy 1995 (Zahálka si ale s Delonem poradil dobře). ()
Tak ti, co neznají Schnitzlera, jehož Milkování to je, to mohou považovat za něco jiného než komedii, kterou to ve skutečnosti je. ()
Stará romanca ako z červenej knihovni z cisárskeho Rakúska je plná pastelových farieb, kostýmov a lásky. Citové vzplanutie v prvom filmovom stretnutí Alaina Delona a Romy Schneider presiahlo z plátna aj do ich osobných životov. ()
Roztomilé kostýmní drama s půvabnou Schneider a sladkým Delonem. Bez nich by to byla zapomentá záležitost. ()
Je to už strašně dávno, co jsem to viděl, ale Micheline Presle je nezapomenutelná. ()
Červenorůžová knihovna, formální standard 50. let. Velká filmová francouzská revoluce let 60. měla teprve přijít... 50% Produkce: Spéva Films ()
Romy Schneiderová s Alainem Delonem tvořili jeden z nejkrásnějších párů, dívat se na ně, na jejich zamilovanost, je něco úchvatného, moc jim to spolu v tomto snímku sluší.. Příběh velké lásky však kříží zlořečená osoba v černých šatech, baronka mi pila krev neuvěřitelným způsobem a o baronovi nebudu ani psát, holt bylo v roce 1906 všechno jinak než dnes.. ()
Pěkné. Rozkošné, romantické, tragické. Kdo máte chuť na sladký příběh se špatným koncem, určitě doporučuji. Nuda to není, staré Rakousko i mladí herci mají něco do sebe. ()
Romy to opravdu úžasně sluší ve všech těch kostýmech, je prostě rozkošná. A Alain je bezkonkurenčně ten nejšvarnější c. a k. poručík světové kinematografie, o tom není sporu. A to krásně vymydlené, čisté a barevné císařské Rakousko, to nemá chybu! Navzdory tragickému konci jedná se o cukerínový příběh pro služky. ()
Křehké otevírání studánek. Zarámovaný portrét ryzí, poctivé romantiky i zurčivý zvon tragiky. Vzletný Amorův polibek zachycený do jemných pavučinek. Magie modrých očí. Láska je zahrnula kouzelnou mocí. Z dívčích románků nevinný pramínek. Nedělní vyjížďky do dálek, na lodičkách, v kočáru, v cukrárně. Jarní ruměnec poetických chvilek. Alain Delon - mladý, okouzlující, zamilovaný poručík v uniformě, princ z pohádek, až dech se tají. Romy Schneider - bílé lilie líbezný kvítek jeho srdci zavoní. Zlatavý prach starého dobrého mocnářství náhle rozfoukne hněv, milostných dýchánků žárlivé pukrle, zbytečný vznět. Zostudil baronův majestát. Muž proti muži utká se v souboji. Podvedený choť právo první střelby má. Mrtev sok, důstojník, který už jinou miloval. Rozpláče se, spanilá, ubohá Kristýna, čekajíc na jeho úsměv jako na nový den, vyhasl její růžový sen. Slzy jako u Shakespeara ukáply. V jejich srdcích však nikdy nepřestane plát, navždy se z nich bude hlas jejich jmen, přísaha lásky a věrnosti, ozývat. Rukavičky, luční kvítí ponechané na stolku, jako vzpomínka jejich první schůzky za melodií vídeňského valčíku. ()
Väšinu času sledujeme relatívne nudný život baviacich sa vojakov s mladými dievčatami. Všetko je spracované odľahčene a so silným nádychom naivity a bezstarostnosti. Ústredné duo zamilovaných, ktoré si zahrali mladučký Delon a mladučká Schneiderová - de facto ešte deti - nemá veľmi čím zaujať. Našťastie, že záver prináša nielen dramatickú situáciu, ktorá bezstarostnosti dáva zbohom, ale aj tragédiu, ktoré spolu pozdvihujú túto romanťárnu. ()
Od tohoto filmu jsem kdysi hodně čekal. Věděl jsem totiž, že byl zlomový v životě Romy Schneider, která při natáčení poznala mladého Alaina Delona. Z počátku se zdálo, že hlavní představitelé se budou nesnášet, ale všechno dopadlo jinak. Oba se do sebe bezhlavě zamilovali. Romy po skončení natáčení utíká od své rodiny za Delonem do Paříže. A dělá tlustou čáru za svou dosavadní hereckou kariérou. ... Bohužel tento film tak dramatický (jako následné kroky Romy Schneider) nebyl. Vnímám ho jako příliš barevný milostný čtyřúhelník, který mě moc neoslovil. Řada věcí mi přišla přehnaná, šla zde cítit až urputná snaha udělat remake starého Milkování jinak a lépe. Bohužel to se nepovedlo. ()
Reklama