Režie:
Yves RobertKamera:
René MathelinHudba:
Vladimir CosmaHrají:
Pierre Richard, Jean Carmet, Jean Rochefort, Mireille Darc, Colette Castel, Jean Bouise, Henri Guybet, Yves Robert, Paul Le Person, Michel Duchaussoy (více)Obsahy(1)
Když hraje na housle, je obdivuhodný, když si hraje na agenta, je k popukání. Pierre Richard postrach tajných služeb... Houslista Francois Perrin byl zcela náhodně vybrán v davu na letišti jako vějička, na kterou se měl chytit ctižádostivý náměstek velitele tajné služby plukovník Milan. Ten se totiž chystal intrikami zkompromitovat nejvyššího šéfa a obsadit tak jeho místo. Náměstek Milan strojil na záhadného velkého blondýna ty nejdůmyslnější léčky, poslal na něj svou nejsvůdnější a nejschopnější agentku Christinu a pak už měl jediné přání – zlikvidovat ho. Ale vše se mu jaksi vymklo z rukou: Christina se do Perrina zamilovala a do pečlivě nastražených pastí padali především Milanovi lidé a posléze i on sám... Pokračování veleúspěšné komedie režiséra Yvese Roberta Velký blondýn s černou botou, patří mezi to nejlepší ze zlatého fondu francouzské komedie. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (108)
Řada gagů, zvlášť ty, v nichž Richard uniká dík svojí popletenosti z nástrah, je opravdu dobrá. Nejzdařilejší je v tomto ohledu "ukázka karate". Děj filmu ovšem přešlapuje na místě, neboť se potřebuje vrátit tam, kde začal. Zvláště první půle v Riu je ubíjející, jen vrší pokusy o zabití/záchranu a vede ke ztrátě zájmu o dění. Navíc náměstek velitele tajné služby Perrache ztratil svou integritu z prvního dílu, v němž v mezích možností chránil Richardovu postavu a představoval jakési svědomí tajné služby - tady je jednou takový, jindy makový. ()
François Perrin je opravdu jako ten vzpomínaný Otto von Stierlitz. Pokud by tajná policie obsadila všechny východy z budovy, on by unikl vchodem.. Nejen variace Cosmova ústředního motivu nám má naznačit, že sledujeme Blbfingera či Špiona, který mě iritoval, jenže mně tam zoufale chybělo to, co začíná Mireille Darc na konci výstřihu zad jejich úžasných šatů.. ()
Není to nejdokonalejší francouzská komedie, je to spíše průměr, možná i mírný podprůměr, ale Rochefort je zde natolik okouzlující, že je mi to úplně jedno. Zabouchla jsem dveře před rozumem, který říkal, že je to uměle resuscitovaný první díl, a dala přednost tomu, co mi říkalo, že za scény s Rochefortem by stálo přetrpět i ten nejhloupější film, což Návrat velkého blondýna rozhodně není. ()
Jeden z největších špiónů francouzské historie se vrací, aby dokončil svou misi. Jsem dítě osmdesátých let a Pierre Richard je jedním z hrdinů mého dospívání. Dnes když se na toho roztržitého houslistu dívam s odstupem desítek let, tak už také nesdílím takové nadšení…..každopádně opět jsem si sním s radostí prošel cestu plnou jednoduchých,ale trefných skečů. ()
Příběh je v celku velmi prázdný. Blondýn je všachován do nějaké situace a z té vybruslí vlastním (spíše Morrisovým) plánem, jehož finále se odehraje na koncertě. To je celé. Naštěstí je to obohaceno sérií skečů, kdy Blondýna mají zabít, pak zase že neí, že ho musí chránit, pak zase zabít... Navíc, ten trotl se ze všeho náhodně dostane, ale zas se náhodně připlete do všelijaké jiné šlamastiky. Klasik by řekl, že je to kolotoč gagů a scének na téma falešný agent. Francouzi se v tomto sequelu znovu vysmívají bondovkách a musím říct, že úžasně. Ulička Blondýnovy zkoušky, kdy likviduje nepřátele mávnutím ruky, a nakonec stejně vše poplete a jde doprava a ne doleva, a zaútočí na nic netušícího strážného, patří asi k nejlepším. ()
Galerie (19)
Zajímavosti (4)
- Pierre Richard (François Perrin) hraje stejnojmennou postavu i ve filmech Hračka (1976), Kopyto (1981), Velký blondýn s černou botou (1972) a Všechno uvidíme (1976). (SeanBean)
- Hlavní hudební motiv (hudba Vladimir Cosma) vyzvánějí také zvony na pohřbu Velkého Blondýna. (gug)
- Scenárista Francis Veber pojmenoval některé postavy podle měst nebo městských částí. Příkladem je Toulouse, Cambrai, Perrache atd. Chtěl tak předejít podobnosti se skutečnými osobami. (Komiks)
Reklama