VOD (1)
Obsahy(1)
Třináctiletá Maruška není žádná koule, ale pár kilogramů navíc se na jejím těle najde. A protože na fotografiích sleduje samé krásné modelky a v nejrůznějších tv soutěžích vidí, jak jsou všechny dokonalé, a slyší, že svět potřebuje jen úspěšné a hezké lidi, je komplex na světě. Navíc přichází ve věku, kdy se jí samotné začínají líbit kluci jinak než svými vědomostmi. Je tedy rozhodnuto - musí se stát další misskou z časopisu. Ostatně, má k tomu výtečný vzor - svoji nejlepší kamarádku. Co na tom, že tato již stoupá po strmých schodech těžké anorexie a její další kamarádka je s touto diagnózou již hospitalizována... Marušku čeká první kolo: bulimie. (Dětský filmový a televizní festival Oty Hofmana)
(více)Videa (1)
Recenze (71)
Námět je na 5*, mnohem horší už je provedení....ale stejně jsou to pro mě 3* za sympatickou Zrzečku, taťku popeláře a třetí za to, že by to měly vidět všechny mladé holky. Nejvíc mě vadily nic neříkající záběry s naprosto jednoduchým zpracováním. PS. nikdy mě nenapadlo, že někdo může źrát tampony.... ()
téma hodně aktuální,proto bude mít své přívržence...ale tak nějak násilně,neohrabaně nebo jak to vyjádřit,zpracované,a proto bude mít film i hodně odpůrců - přestože má být nejspíš víc,než varováním ....ještě mě napadlo - pokud slečny s problémem příjmu potravy ještě neznají polykání tampónů,je pro ně takový film něco jako Rady ptáka Loskutáka s celkem podrobným návodem jak na to :-( ()
Citlivě natočené co se týče příběhu a vyprávění o nelehkém dospívání. Ale některé záběry kamery jsou mi trochu záhadou a ve výsledku působí rušivě, protože strhávají pozornost jinam než na ústřední dvojici a jejich problémy. Některé vize pak vyznívají poněkud do ztracena, ale jako televizní snímek rozhodně slušný průměr. 60% ()
Půl hodiny před skončením filmu a už sem už lítaly hvězdičky i komentáře jak rozkazy od paní Nagyové generálům našeho vojenského zpravodajství, fakt legrační. Je fajn, že Vít Olmer přišel na obrazovky s takovým tématem a opravdu nemám problém věřit některým poměrně drastickým scénám v tomto filmu. S čím však problém mám, je režie. Opravdu nepochopím mnoho naprosto zbytečnej záběrů, zoomů na ksichty, snovejch nebo jakejch vizí a vlastně celý obrazový vyprávění se zkrátka silně nepovedlo. Ono, ani ty dialogy žádná sláva a přitom tohle mohle bejt fakt síla, protože jak říkám téma dobrý. Jediný co se Vítkovi Olmerovi fakt povedlo, byl výběr svojí manželky před mnoha lety v Moskvě, protože Simonka Chytrová je pořád kočena, to je marný. Ostatně v jednom rozhovoru se Simonka přiznala, že tohle téma jí není až tak cizí a tím spíš mě mrzí, že se manželský umělecký tandem Olmer + Chytrová nespojil s nějakým kvalitním scénaristou (jsou -li ještě tady vůbec ) a nevymlátili z těch zkušeností mnohem víc. A i kdyby pořád tady zůstává ta nepovedená režie, přitom dneska dopoledne dávali film Co je vám, doktore, rovněž od pana Olmera a to je i po letech majstrštyk. Talent pana Olmera zřejmě pohltil bermudskej trojúhelník, protože jiný vysvětlení nemám. Dám dvě ať nežeru. A holkám vzkazuju ať se proberou a vyserou se na pipiny z módních časáků, protože nám se líběj ženský a ne kostry potažený kůží ! Nebo jste snad holky někdy slyšely nějakýho kluka jak říká "ty vole ta smrtka na pražským orloji je sexy" ? ()
Galerie (24)
Zajímavosti (5)
- S tématem anorexie si herečka, kostýmní výtvarnice a producentka Simona Chytrová, která sama touto poruchou v mládí trpěla, doslova vyhrála a doplnila o mnohé důležité reálie. (Olík)
- Film neměl být kvůli sporům se scenáristkou odvysílán. (ČSFD)
- Barbora Černá si ve filmu zahrála se svou sestrou Lucií. (Duoscop)
Téma bulímie a anorexie zpracované experimentální formou, která je pro režiséra Víta Olmera příznačná, ale ne vždy tak funkční, jak je zamýšleno. Marie je už ve třinácti zamindrákovaná z toho, že nemá proporce modelky. Především se svojí spolužačkou Simonou, která je její nej kamarádkou a současně značně pokročilou anorektičkou ze zbohatlické rodiny, neustále řeší svoje přebytečná kila a nezvladatelnou chuť k jídlu. A obě sní o dobývání přehlídkových mol, i když se tato motivace během netradičního vyprávění vytratí postupně do ztracena. Ve škole nepatří k právě oblíbeným, chlapec, který se jí líbí, je pro ni předem ztracený, a doma pro její trápení nemají pochopení anebo si problémy pubertální dívky raději ani nechtějí připouštět. Cesta k ideální váze vede přes odříkání jídla, tabletky na hubnutí a pravidelné zvracení. Na konci toho plahočení za ideální krásou a váhou může číhat kostlivec. Sociální náhled už režisérovi nejde s takovou lehkostí a přirozeností jako tomu bývalo v jeho dřívějších filmech. Pustil se tedy, jak je jeho dobrým zvykem, do experimentování se snovými a rádoby depkoidními pasážemi, kterým však v převážné většině schází funkčnost a nezapadají do kontinuity vypravěčského sledu, z níž často až nadbytečně vyčnívají. V režii měl Olmer jisté rezervy. Nejsem příznivcem naznačených scén a situací, které je nutno si domyslet, protože je režisér, zkrátka a dobře, neukáže. Podivná střihová skladba vyprávění vedla k roztříštěnosti příběhu, z něhož se stal sled (drastických) scén a tím občas docházelo i k určitému oslabení intenzity tématu a tím také k nižšímu diváckému komfortu. Zvláštní kapitolou bylo vykreslení rozdílného sociálního zázemí a prostředí obou dívek. Tuto protichůdnost se nepodařilo aplikovat tak, aby z ní vycházela uvěřitelnost, co do vztahu obou dívek. Luxusní interiér vily versus obyčejný byt sociálně slabší rodiny nepřinesl do vyprávění kýžený kontrast, i když to rozhodně byl zajímavý záměr. Vyplynulo však z toho, že jen těžko se dá věřit přátelství atraktivní a svým způsobem perfekcionistky s tuctovou, zakomplexovanou a introvertní nánou. Z dvojice dívek byla o něco sympatičtější a snad i lépe hrající představitelka přesvědčivě vyzáblé Simony se zajímavým jménem Marie- Luisa Purkrábková než po většinu času pro diváky málo sympatická Marie, kterou ztvárnil objev s neméně interesantním jménem Noemi Purnochová. Olmer si ke své televizní spolupráci přizval své osvědčené herecké oblíbence ze svých předchozích filmů, mezi nimiž nechybí jeho manželka Simona Chytrová, kterou tentokrát zajímavě obsadil do role ambiciozní a po všech směrech náročné Simoniny mámy, v rolích Maruščiných rodičů se objevuje dobrácky tolerantní popelář Milan Šimáček a přesvědčivě afektovaná Martina "četařka Babinčáková" Adamcová. Téma rozhodně chválím. Je znát, že scénář psala žena, stejně jako je znát, že tohle téma Olmerovi není až tak blízké. Oproti jeho posledním výtvorům je znát zlepšení, i když se do své staré formy už asi nikdy nevrátí. Mnoha scénám nechyběl originální přístup a obsahovaly režisérův typický osobitý rukopis. Ne všechno se ale povedlo s maximální přesvědčivostí. 60% () (méně) (více)