Režie:
Sergej PopovScénář:
Jevgenij NikišovKamera:
Šandor BerkešiHudba:
Roman DormidošinHrají:
Jurij Borisov, Amir Abdykalikov, Maxim Děmčenko, Marija Karpova, Alexandr Novik, Valerij Nenašev, Arťom Alexejev, Maxim Važov, Lidija Omutnych (více)Obsahy(2)
V roku 1942 pri rýchlom postupe Wehrmachtu sa mnohí sovietski vojaci dali na útek. Z dezercie bol obvinený aj poručík Ogarkov, ktorý sa práve vracal ku svojej jednotke s dôležitým odkazom. Keďže je dôstojník, trest smrti zastrelením, ktorý ho čaká, musí potvrdiť ešte veliteľstvo armády. Tak sa začína strastiplná cesta Ogarkova a eskortujúceho vojaka Džurabajeva... Film je inšpirovaný skutočnou udalosťou, ktorú v literárnej predlohe Dvaja v stepi zvečnil Emanuil Kazakevič. (RTVS)
(více)Recenze (28)
Rusové ty srdceryvné a nacionální kecy mají snad v sobě. Jinak si nedokážu vysvětlit, že se v některých ohledech starý ruský válečňák od toho nového z roku 2015 vůbec nezměnil. Jinak ale připravili spíš komorní příběh dvou lidí uprostřed války, což už je samo o sobě vysloveně zajímavý. A možná právě proto se mi film tak moc líbil. ()
"V mojej armáde je ľahšie postupovať, než ustupovať." Smial sa kedysi súdruh Stalin, keď nariadil, aby za jeho jednotkami kráčali dôstojníci a zastrelili každého, kto urobí čo i len krok späť. Tento film je s týmto priamo nesúvisí, ale rieši dezerciu ako hrdelný zločin. Osobné spomienky a pravdivosť príbehu sú pridanou hodnotou. ()
„ZA PROJEV STRACHU, DEZERCE A POHRDÁNÍM PŘÍSAHY, BÝVALÝ PORUČÍK RUDÉ ARMÁDY OGARKOV SERGEJ LEONIDOVIČ, SE ODSUZUJE NA ZÁKLADĚ ČLÁNKU…“ /// Příběh poručíka Ogarkova, kterej je eskortován svědomitým Kazachem do štábu Rudé armády. Vobčas někomu píchnou, někoho zachráněj a vobčas střelej fašistu. Válečná road movie, ve který rozkaz zněl jasně, se snaží se ukázat absurdity, který válka (v Sovětským svazu) přináší. Motorem příběhu je vznikající pouto mezi „trestancem“ a doprovodem, ale hlavně váš pohled na věc. Snažte se vcítit do jejich rolí… Komorní jednohubka… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Novelu „Dva ve stepi“, kterou napsal Emmanuil Genrichovič Kazakevič v roce 1948, neznám. 2.) Vím, že nejen válkou je válečnej divák živ. 3.) Thx za titule „KUBA2000“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ** NAPĚTÍ * ()
Žádné hromadné masové scény, žádné teatrální hrdinství a díky bohům žádná propaganda. Jen takový malý válečný příběh dvojice vojáků, kteří se během strastiplné cesty spřátelí i přesto, že jeden je vězeň a druhý eskortující. Ono to v zásadě bylo tak trochu o ničem a navíc Rusové opět ukázali, že jim ty emoce moc nejdou, takže ta cesta, kterou k sobě oba hrdinové hledali, byla taková chladná a nedokázala vzít správně za srdce. Dáno to bylo i tím, že jeden z vojáků byl Asiat, který si vystačil prakticky s jediným výrazem po celou dobu. Ale i vzhledem k rozumné stopáži se na to koukalo tak nějak dobře, takže dojmy jsou vesměs pozitivní. 60% ()
V Rusku v loňském roce nejspíše tvůrci vyfasovali nějaké granty na válečné filmy, jinak si nedokážu vysvětlit ten přísun takřka totožných filmů za tak krátké období. Upřímně ani jeden není valné kvality, projevuje se na nich nízký rozpočet, ale v každém je alespoň pár desítek minut, které udělají fanouškům tohoto žánru radost, ať už bojovými scénami či nečekaným zvratem. Tento je z nich sice nejkomornější a nenabízí takřka žádné bojové scény, přesto z nich má nejzajímavější příběh a nejlepší atmosféru. Moje hodnocení 65%. ()
Galerie (21)
Zajímavosti (1)
- Ve filmu je možno vidět poválečný hybrid tanku KV-2, podvozek těžkého tanku IS-2 a věž s dělem pocházející z těžkého tanku KV-2. Žádný pojízdný originální KV-2 se dodnes nezachoval. (bejkovec)
Reklama