Režie:
Claude ZidiKamera:
Paul BonisHrají:
Jean-Guy Fechner, Gérard Filippelli, Gérard Rinaldi, Jean Sarrus, Paul Préboist, Martine Kelly, Gérard Croce, Jacques Seiler, François Cadet, Pierre Gualdi (více)Obsahy(1)
Čtveřice mladých mužů se vypravila na prázdniny na venkov, aby si tu užila slunce, vody a hlavně příjemného nicnedělání. Nakupovat chodí k obchodníkovi Julesovi do blízké vesničky. Vychytralý majitel obchůdku dokáže využít i toho, že jeho půvabná dcera padla mládencům - zejména Gérardovi - do oka. A tak mladíci - oblíbení Les Charlots - se nejen nechají v obchodě okrádat, zapojí se do výzdoby města, a dokonce obléknou i závodnické dresy. A tak, pro přízeň krásné dívky v zápalu boje zapomenou i na svou vysněnou dovolenou. Ve francouzské komedii Blázni ze stadiónu se znovu přesvědčíme, že mladí muži ze skupiny Les Charlots se jen tak lehce nevzdávají! (oficiální text distributora)
(více)Recenze (201)
Další z řady bažantích šílenejch komedií se nese ve stejnym duchu jako všechny ostatní filmy s Bažantama. Od první do poslední minuty je to takovej slepenec nejrůznějších gagů a je nutný počítat s tim, že spousta gagů dost často balancuje někde na hranici (občas i za hranicí) trapnosti. To je u Bažantů zvykem a je nutný, aby si to divák tak nějak odfiltroval a soustředil se na ty lepší fórky. Pak se dá u filmu celkem slušně pobavit. Naštěstí těch trapnejch okamžiků je ve filmu docela snesitelný množství a naopak se tam našlo hodně scének, který mě rozesmály. Nicméně maraton bych teda neběžel ani kvůli Martine Kelly :-) ()
Největší fór je v tom, že Blázni ze stadionu by byli geniální komedií, i kdyby trvali třeba jen 20 minut. Gagy jsou totiž doslova napraní. Pro mě Les Charlots představují takové lepší předchůdce Franka Drebina a jeho parťáků, v lecčems jsou si totiž podobní. Třeba v tom, že občas ani nerozlišujete (i když by se to dalo), co je jen scénáristův výmysl a co by se teoreticky mohlo i udát. Těch detailů je tu totiž tolik, tólik ... že je všechny pochytáte třeba až při třetím zhlédnutí (tak jako já) a to vám potom tenhle kousek nepřijde nijak přežitý nebo podobně "postižený", jak tu čtu v diskuzi. ()
Všechny ty klauniády, všechna ta artistická, kouzelnická, hudební čísla prováděná s jistou dávkou nadsázky a humorem, jaká můžeme vídat v cirkusu a varietních programech obvykle v podobě samostatných čísel, zde v bleskovém tempu vytváří v první polovině krásně pevnou součást souvislé grotesky. Blázni ze stadiónu představují ohromně vynalézavou smršť nejrůznějších gagů, prakticky od začátku do konce, přesto v druhé polovině, kdy se pak film přenesl do jedné tematické roviny (olympiáda a sportovní zápasy... v Zidiho prvním filmu s „Bažanty“ to byl zase vojenský výcvik) pro mě pomalu ten film začínal v jistém smyslu ztrácet dech a připadal zdlouhavý. Tady opět platí, že s Bažanty jednoduše le monde est joli, potěšila i vedlejší rolička svérázného obchodíka LaFugase v podání okatého Paula Préboista a rozesmála spousta výtržníckých nápadů. Ale také platí, že ve výsledku tomuto filmu dokážu dát jen lepší tři hvězdičky a přes nesmírnou originalitu prvních dvou filmů Claude Zidiho oceňuji jeho posun v tvorbě, s níž Zidi v dalších filmech od Velkého bazaru dále nabízel i víc, než jen hodinu a půl přehlídky novodobé grotesky. A sice i souvislejší zábavné příběhy (někdy i s myšlenkou). 65% ()
Keď má divák čas, dobrú náladu a neohŕňa nos nad crazy komédiami, nebude sklamaný. Blázni zo štadiónu predstavujú neprestávajúcu smršť gagov. Vydarených, menej vydarených i trápnych. Tri hviezdičky znamenajú mierne nadpriemerné hodnotenie. Možno si blázni tri hviezdičky nezaslúžia, ale dve a menej hviezdičiek dávam filmom, ktoré podľa mňa nemuseli a dokonca ani nemali byť nakrútené. A nakrútenie bláznov určite nebolo zbytočné. Vždy bude existovať slušný počet divákov, ktorých pobavia. ()
Groteska měla dvacet minut a u mistrů jako byl Keaton, Lloyd či Chaplin fascinuje její propracovanost. U Les Charlots vítězí kvantita nad kvalitou. Většina gagů patřila k provařeným už v dobách němých grotesek, jen tu a tam se vyloupne něco originálního. A na rozdíl od těch nějlepších Charlotovek tu chybí nejen přesah (Velký bazar), ale i kostra celého filmu. Co by mohlo alespoň trochu fungovat na ploše dvaceti minut, v celovečerním formátu nudí. ()
Galerie (12)
Zajímavosti (4)
- Film se točil v jihofrancouzském městečku Graveson. Stadión je ve 13 km vzdáleném Avignonu. (hankabar)
- V původním složení měla skupina 5 členů: Gérard Rinaldi byl hlavní zpěvák, a kromě toho taky hrál na saxofon a akordeon, Jean Sarrus hrál baskytaru, Gérard Filipelli neboli Phil hrál na kytaru, Luis Rego na piano a Jean-Guy na bubny. [Zdroj: max.iprima.cz] (pornogrind)
- Les Charlots byla skupina francouzských hudebníků a komiků, kteří byli populární hlavně v šedesátých, sedmdesátých a na začátku osmdesátých let. Jejich název v překladu znamená „klauni“ nebo „idioti“. [Zdroj: max.iprima.cz] (pornogrind)
Reklama