VOD (1)
Série(4) / Epizody(89)
-
Season 1 (2013) - 25 epizod
-
Season 2 (2017) - 12 epizod
-
Season 3 (2018) - 22 epizod
-
The Final Season (2020) - 30 epizod
Obsahy(2)
Lidé byli nuceni bojovat s obry o záchranu svého pokolení. Když se schylovalo k nejhoršímu, postavili několik měst pod ochranou mohutných zdí, které obři nedokázali překonat. Po jedno celé století si lidé za hradbami mohli oddechnout a žít v relativním míru, avšak odříznuti od okolního světa. Mír ale trval jen do dne, než jedno z těchto měst, obehnané zdí, Maria, bylo napadeno dosud nevídaným šedesátimetrovým obrem, kterému se ochranu města podařilo překonat. Ústřední postava příběhu Aren Jaegar se svou adoptivní sestrou Mikasou při útoku přicházejí o svoji matku a vydávají se vstříc nehostinému světu. (-Victor-)
(více)Recenze (188)
Další překvapení, které mi nachystal anime žánr. Přes počáteční nechuť se opět rozjel nadupaný příběh s velmi originální zápletkou (tohle slovní spojení ani zdaleka nevystihuje realitu) a příjemně propracovaným světem. Jen je škoda divného chování postav a zbytečně natáhnutých přemýšlivých scén. To ale vyvažují epické souboje úplně jiného kalibru, než na které jsem byl kdy zvyklý a také ve většině případů všechno-jen-ne-hrdinské chování vojáků. Rovněž se mi zamlouvá určitá syrovost, se kterou Titáni likvidují lidi. Nejednou jsem zůstal sedět s pusou dokořán. Tleskám. ()
Zajímavý koncept, kterej je přeplněný otravnými postavami, hnusnou animací (většina Anime nevypadá tak hezky jako Akira), debilním fázováním a promarněným potenciálem co se brutality týče. Nedal jsem víc než 6 dílů. Nese to příliš mnoho z toho, co na anime obecně nesnáším. ()
Má to boží atmosféru!!!! ()
S anime mám v podstate nulovú skúsenosť, preto som sa do tohto veľmi nehrnul, keď som však prečítal obsah, povedal som si, že to bude stáť zato. No a rozhodne som sa nemýlil. Epický príbeh boja ľudstva proti titánom. Je to skvelo napísané, animácia je vynikajúca a do toho úžasný soundtrack. Postavy mi prišli troška otravné, hlavne hlavné (Eren, Armin), neskôr som si ich však obľúbil a čo je najväčší plus sú vedľajšie postavy, ktoré budete mať ešte radšej (Mikasa a hlavne Levi sú topka). Bitky skvelé, akčné a krvavé až až. Prvá séria za 5* a ďalšej sa neviem dočkať. Druhá séria za mňa prekonala prvú. Sprievodný soundtrack navodil zimomriavky, epické scény a jediné mínus málo Leviho, Mikasy a veľa Ymir a tej malej. Poďme ďalej. Tak máme tretiu, kde prvá polka je viac o postavách, kde každá dostane kopec priestoru. Levi je prvý krát neistý a všetky intrigy krásne vygradujú. No a druhá polka je už peklo s Titánmi kde prichádzame aj o hlavné postavy a je to brutálny nárez. Koniec už skôr len otvára dvere ďalšej sérii, tak poďme na ňu. Posledná séria je orgazmická, povinne každý pozrieť tento seriál. Viac samostatne pri nej napísané. Vďaka za tento masterpiece. "Shinzou Wo Sasageyo" ()
Znáte ten pocit (např.z GoT) když si vytvoříte sympatie k určité postavě a najednou umře ? Můžete se ho přinést i sem. Všechno funguje, tak jak má. Příběh, animace, tuny krve, ještě více soubojů, skvělé postavy + super 1. opening (ty další už nemají na jeho kvality). Ale přece jen se na tomto anime najde mínus -> jak to,že ještě není další řada !! Po zhlédnutí posledního dílu (počkejte na závěrečné titulky) se jí už nemohu dočkat. Attack on Titan se řadí mezi moje oblíbené anime. První řadu jsem zkoukl jedním dechem. Oblíbené postavy : Levi alias Mr. Clean, Mikasa ()
Prvních pár dílech sem si myslel, že je to strašná hovadina. Lidstvo bylo téměř vyhlazeno obřími titány a schovalo se za hradby. Titáni je nechají chvíli být a po sto letech zaútočí. Lidé vyvinou podivný způsob jak s nimi bojovat. Jejich vojáci poskakují na lankách jak spidermani a snaží se titánům uříznout hlavu. Tento styl boje se ukáže sice efektní, ale strašně neefektivní. Vždyť je mnoho lepších způsobů, jak sejmout něco co je velké a neohrabané. (co to třeba oslepit, nebo podrazit nohy ala Star Wars a pak tomu rozsekat krk) Na druhou stranu musím uhnat, že všichni co poskakovací taktiku ovládají sou borci. A někteří z vojákoů jsou hodně OP (Mikaso, Revi). Ze začátku je seriál hodně šokující a drsný. Některé scény (ano, ty žrací) mi nedělali dobře a dlouho jsem si zvykal na pravidla, která mi seriál stanovil. Takže. Proč sem to neutnul po prvních pár dílech a proč sem dočuměl všechny 3 dosavadní sérky. Důvodů je mnoho. Tak třeba. Absolutně geniální zvraty na konci všech dílů. Úplně každej díl (především 1 sérky) končil se slovy „To si děláte prdel a já musím jít spát.“ V půl jedné ráno. Skvělé charaktery, kterým u mě od začátku vévodila Mikaso (opravdu moc pěkná anime slečna) která se později trochu vytrácí mezi dalšími postavami a dostává méně prostoru, ale pořád je fajn. Hlavní hrdina Eren mi od začátku byl pro změnu protivný, ale i tak se mu nedala odepřít zarputilost, která ho vede do potíží, ze kterých ho musí Mikaso a ostatní dostávat. Armin, jako třetí ze ústředních hrdinů je takoví ten co juká Erenoj a Mikaso přes rameno a ze začátku se moc neprojevuje, aby se později stal jedním z nejlepších charakterů. Samozřejmě jsou tu další charaktery, které jsou postupně představeny a později dostávají svůj prostor (šílenou Hange sem si oblíbil hned první scénou) a jsou skvělí. Jmenovitě: Levi, Hange, Annie, Erwin několik epizodních u kterých si nepamatuji jména. Po šokující první sérii přichází série druhá a třetí, ve kterých se méně soustředí na boje s titány. Pravda, ve dvojce toho je ještě fakt hodně. Ovšem už se hodně řeší i pozadí konfliktu a hrdinové se snaží přijít na to, jak se věci mají. Do toho se objevují další druhy titánů u jejichž odhalení jsem si vzpomněl na Cyloni z Battlestar Galactiky. Toto je moje první zkušenost s anime a rozhodně nelituji, že jsem s tímto příběhem strávil svůj čas. Je to chytře napsané a promyšlené. Autoři nejprve šokují, aby potom mohl přijít klasický příběh o přátelství, lásce, zradě, povinnosti a dalších. Příběhy které tak milujeme. Nakonec se autorům podařilo šokovat i ke konci, kdy díli končí přeci jen menšími šoky než první sérka, ale jsou tu různá odhalení, které divákovi osvětlí situace, které se událi dávno před tím a ten si pak řekne „Ahááá“ Co říci závěrem? Po dlouhé době příběh, který mě donutil abych ho sledoval a hltal každou epizodu. Přemýšlel nad tím, abych následně zjistil že moje domněnky jsou úplně špatné. Pokud jste ochotni obětovat 24hodin ze svého života, podívejte se na tento skvost. Myslím, že budete mile překvapeni. Doufám, že závěrečná série vyjde brzo, pokud vyjde. Ale pokud by to mělo skončit, tak jak to skončilo teď. Nemám s tím žádné problém. () (méně) (více)
Je docela úsměvné pročítat si zdejší komentáře z roku 2014, 2015. Na druhou stranu, mě první série taky moc nepřesvědčila. Ale zlepší se to... ()
Je to vlastně velká škoda. Prvních cca 12 dílů je skvělých, má to emoce, skvělé zvraty, strašně temný nádech tam někde v pozadí, spoustu utrpení ale i radosti ze života. Pak to ale začne mít problémy, kterých se to už dokonce nezbaví. Nejzásadnější je scénáristická neschopnost pracovat s charaktery, které se nám nerealisticky neustále proměňují, dále pak scénář konstruuje věci a události tak jako kdyby všichni v tom světě měl IQ=60, často jen proto, abychom mohli viděl nějakou další zbytečnou bitvu plnou sebeobětování a následného pláče stesku a výčitek. Navíc se v druhé polovině vše zamotává do nekonečné smyčky neustálých zrad, "šokujících" odhalení a zvratů, které ale opět jsou vystavěny na strašně hliněných nohách. Přitom ty jednotlivé akční scény, celý ten fikční svět, schopnosti a vlastnosti Titánů, to je skvělé. Kdyby se to nepokoušelo o něco víc a zůstalo to akčně hororovou věcí plnou soubojů, hrdinství a obětí pro lepší svět bez patosu a s trochou logické výstavby děje, úplně by to stačilo. Ale to ne, tady máme nestálou snahu a hluboké psychologické drama, které ale nefunguje, protože postavy se půlku času rozhodují a chovají naprosto neuvěřitelně. Díky originalitě a některým nezapomenutelným scénám, které přinesla první série si to určitě budu pamatovat, avšak celkově je to jen lehký nadprůměr. 68 % ()
Naprosto jedinečný zážitek, 25dílů čistého příběhu plného bezněděje zoufalství, ale stejně tak touhy bojovat a lidské průbojnosti a právě když jsem sledoval zápal a ztráty v řadách našich protagonistů, byly to rány o to silnější. Jinými slovy hodně se tu hraje na emoce. Dějově bych měl hvězdu ubrat za konec, ale je téměř jasné že SNK bude mít pokračování vzhledem ke svému celosvětovému úspěchu a pokračující manze. Graficky je vše výborný, plynulý pohyb je doplněn o skvěle zapadající 3D animaci a ten to celek je občas rozbit nehybnými pasážemi, které mi ze začátku trochu vadili, ale myslím že postupem času nabyli svého významu a také jich nebylo mnoho. DOPORUČUJI KAŽDÉMU. Jen se moc neučte jména :D ()
Absolútne nechápem dôvod jednotlivých kritík, ja osobne som nenašiel ani jednu chybu, ktorá by stála za zmienku. Jednoducho dokonalosť, v podobe bezkonkurenčného spracovania vynikajúcej manga predlohy do toho azda najšťavnatejšieho vizuálneho obalu. Po celú dobu 25 epizód som sa ani na moment nenudil, zachytávajúc dostatočnú premyslenosť dejových línií, v ktorých je oveľa viac charakterného rozvoja, než tvrdia "vážení" zaprisahaní hateri. Postavy sú už len perličkou pre ktorú ideológia seriálu tak zaryto funguje - Eren, Mikasa, Armin - hrdinovia dnešnej generácie. Prítomnosťou krviprelievania, krutosti a drámy sa naozaj nešetrí a rovnako tak ani vynikajúcimi hudobnými sprievodmi každou veľkou udalosťou, vrátane otváracích a zatváracích zvučiek. Pripomienky k humoru, použitom v seriáli, označujúce ho ako trápny považujem skôr za individuálne postrehy, nakoľko seriál si svojím občasne "suchším" ale stále záživným humorom vytvoril vlastnú originálnu cestu, nekopírujúc ostatné úspešné anime seriály. ()
Po dlouhé době opět pokus s anime. A trefa do černého. Je tam toho spousta, co bych mohl vytknout - vysvětlování motivace postav, přešlapování na místě, umělý vztah Eren-Mikasa, ale když vono je to tak krásně brutální :-) ()
Animace povedená. Občas drsná a atmosférická bitka. Tím to končí. Děj nedává vůbec smysl. Je to totální hovadina. Dodíval jsem všechny díly jen v domnění, že nějaké rozuzlení přeci jen nastane. Marně ! Blbost až do poslední minuty. Na rozdíl od Japonského diváka nemám tolik trpělivosti. ()
Ještě mě mrazí... Úžasný, děsivý a hlavně naprosto epický příběh o posledním vzdoru lidstva, které stojí tváří tvář naprostému vyhlazení. Často zatracovaná "uřvanost" postav dle mého dává naprostý smysl a má v anime své místo. Jak si myslíte, že byste se chovali v takové situaci? Samotný děj má v Shingeki no Kyojin obrovskou sílu. Napínavý od začátku do konce a navíc se hned několikrát vydal směrem, který jsem absolutně nečekal. Spolu se silným příběhem přicházejí i silné emoce. Sledovat všechen ten děs a zoufalství bylo samo o sobě silným zážitkem, který se mi vryl do paměti. Na zajímavé a sympatické postavy tu není nouze, mými favority jsou Eren a Mikasa. Animace a zpracování se mi líbilo a ohodnotil bych ho na jedničku. Málem bych zapomněl na prvek, ve kterém tohle anime vyniká asi nejvíc... na hudbu, která je přímo skvost a to nejen svou epičností, ale i tím, jak perfektně pasuje k ději. Skládám poklonu tomu, kdo to vše vytvořil, protože je to prostě bezchybné. Už se nemůžu dočkat na druhou sérii... "Tenhle svět je krutý, ale také velmi krásný." - 100% ()
Všechno totálka super vydrželo týden anime :D..., ale ten konec je fakt šílenej, jestli nebude pokračování, tak mám k tomu zhruba tak 153 otázek. ()
Těžko se hledají slova, jimiž bych popsal dílo, jakým je Attack on Titan. Takových děl je totiž jen velmi málo a přicházejí a odcházejí znenadání, zanechávajíc však za sebou nesmrtelný odkaz. Je jen málo takových děl, jež si zaslouží svá místa v síni slávy audiovizuální kultury. A jen některé z nich lze označit termínem PEAK FICTION. Dosáhnout perfektního sloučení kvalitního příběhu, vhodné formy jeho vyprávění a dechberoucího audiovizuálu se totiž podaří málokdy a málo komu, a proto budu až do konce svého života obdivovat trilogii Pána Prstenů, Interstellar nebo Avatara: Legendu o Aangovi, při jejichž sledování jsem zažíval nejsilnější emoce a po jejichž dokončení mi zůstala v srdci díra a v mysli vyvstávaly myšlenky. Myšlenky o duševním dědictví díla, o jeho filosofickém a sociálním přesahu, o jeho audiovizuální velkoleposti. V kombinaci s vírem emocí v srdci tak vznikl prazvláštní pocit blaženosti, psychické naplněnosti a současně vnitřní vyprázdněnosti a zármutku, který jsem v jeho nejryzejší podobě nepocítil již řadu let. ___ Attack on Titan mi učaroval hned v řadě oblastí. Jednak strukturou jeho sérií, kdy první funguje jako brilantní naviják, druhá převrací nastolená očekávání, třetí připravuje podklad pro pokračování a vyjasňuje dějové pozadí, přičemž její druhá část přichází s ultimátní kombinací akce a expozice, a čtvrtá geniálně mění příběhovou perspektivu (otočíte šestku a je z ní devítka). Také mi přijde fascinující potenciál retrospektivní analýzy již od začátku přítomného naznačování, které ve finále dosáhlo takové míry, že mnozí fanoušci před oficiálním ukončením mangy/anime všemožně spekulovali, přehnaně teoretizovali a za foreshadowing považovali i sebemenší nejednoznačný výjev či náhodu. Nemohu ale opominout také kulturní vliv a fenomén, jenž AoT vyvolal. Jeho úvodní znělky jsou dnes již legendární (a to nejen díky implementaci němčiny), cosplayové a fanartové komunity vzkvétají a dokonce i všichni členové Trash Taste nakonec AoT označili za jeden ze sedmi divů anime. ___ Po stránce stylu lze AoT vytknout jen málo. Animace je úžasná – od malicherností, jako jsou nádherné oblohy, přes dechberoucí výjevy s impozantní prací se světlem a barvami až po absolutně strhující akci, jež hojně využívá neuvěřitelné kamerové otočky a přelety prostředím v realitě takřka nenatočitelné. V určitých pasážích se ale naopak objeví animačně značně (ale záměrně) zjednodušené mapy a plánky, které jsou ovšem velmi návodné a zpřehledňující. Za jediné „problémové“ aspekty animace by se dala považovat částečná cenzura brutality a ošemetné CGI koní, lidí (pouze v první části čtvrté řady) nebo Kolosálního titána. V takových chvílích tyto „nedostatky“ však plně kompenzuje fenomenální soundtrack využívající orchestr, zpěv, pěvecké sbory a jemné ženské vokály, ale i moderní elektrické nástroje a synťák. Soundtrack diváka nešetří a několik svých nejopulentnějších skladeb na něj vybalí hned v pilotních epizodách, jen aby v pozdějších dílech přidal ještě více na epičnosti a v kombinaci s neskutečně motivujícími proslovy postav diváka zařezal do sedačky nebo ho z ní bleskově zvednul. No a výkon dabérů? Sakra, takových emocí do projevu tady na Západě prostě nedáváme. ___ Avšak obsahově stoupá AoT na ještě vyšší úroveň. Téměř každá epizoda je dějově nabitá nebo rozvíjí postavy a příběhové zvraty se s různými rozestupy vyskytují více méně až do konce. Tyto zvraty vlastně podkopnou divákovi nohy – ten se však zachytí pomyslného zábradlí v podobě jiného zvratu, který se mu podaří předvídat. Jenže zábradlí nedrží pevně v zemi – přichází další náhlý zvrat – a divák stejně skončí na zemi. Hajime Isayama, autor předlohy, se zřejmě už kolem svých dvaceti let pomalu stával vizionářem. Jeho dílo totiž pokrývá neuvěřitelně širokou škálu témat a myšlenek. Příběh o lidstvu uvězněném mezi Zdmi, za nimiž se vyskytují děsuplní titáni, začíná jako boj se nepoznaným zlem o svobodu. Touha po volnosti a možnosti prozkoumat svět se následně stává jedním z ústředních motivů, v poslední třetině seriálu ovšem nastupují i další, vrstevnatější motivy. Válka, revoluce, koloběh nenávisti a pomsty, propaganda a její vliv, různé výklady historie, rasismus a segregace. Jenže co nakonec rámovalo celý příběh zřejmě nejvíce? Láska. Stará dobrá láska člověka k člověku, jež překlene propast utrpení, neporozumění, hněvu i času samotného. ___ Příběh se nafukoval a bobtnal do nepředstavitelných rozměrů, až by se snad mohlo zdát, že se trochu vymknul z rukou. K vysvětlení využiji varování před menšími SPOILERY – Isayama ani režiséři anime se nakonec zcela nevyhnuli menším dírám v příběhu (ačkoliv bych se možná divil více, kdyby tam žádné díry nebyly). Počet expedic za Zdi je přinejmenším zvláštní, příležitostně jsou opomíjeny vzdálenosti mezi různými místy, původ injekcí využívaných královskou rodinou zůstal neobjasněn, postavy přežijí pád z neuvěřitelné výšky, cestování časem je výrazně problematické a došlo také zřejmě k opomenutí nemožnosti měnit vzpomínky daným postavám a záměně měst Stohess a Trost – KONEC SPOILERŮ. Znamená to ale, že tím celý AoT (i se svým občas ošemetným načasováním flashbacků vysvětlujících skoro každé rozhodnutí či plán) a samotný závěr seriálu, který zdá se mnoho lidí úplně nepochopilo, trpí? Že všechna ta tvrdá práce (nejen) animátorů snášejících mizerné pracovní podmínky, mezi něž patří např. Arifumi Imai tvořící nezapomenutelné akční sekvence, přišla vniveč? No ani náhodou. Attack on Titan zůstane klenotem fikční audiovizuální tvorby a zanechá za sebou v průmyslu jednak přetrvávající odkaz, jednak obří díru na poli velkých příběhových seriálů. Podaří se ji někomu/něčemu zaplnit? Nezbývá než doufat. Holt jsem se narodil příliš pozdě, abych mohl žasnout nad Pánem prstenů v kinosálech, a příliš brzy, abych mohl být ohromen remakem Berserka. () (méně) (více)
Každým dílem se na ten následující těším víc a víc snad kvalita nespadne. EDIT: Po zkouknití komplet serie kde už děj byl hodně natahován jsem trochu zklamaný, ale i tak jsem se na každý díl těšíl. ()
Je to nářez, prostě nářez, jedno z mých nej anime, někoho může odradit neustálý kecání o cené života apod., ale jinak můžu doporučit i těm co na anime zrovna nejsou. ()
SEASON1 EP7: Opening si bere něco z Garei-zero (skladbu, scenografii), něco z Ergo Proxy (spousta vlajících účesů), celkově to ale zdaleka není taková kvalita. A podobně i celé anime. Atraktivní a dobře nadesignované prostředí (aka Wolf´s rain), slušná choreografie akce a skvostně využívané možnosti animace na podporu dramatickým momentů a vypjatých scén vůbec. K těm vypjatým scénám. To je fakt problém. Takhle afektované postavy jsem nezažil. A že už to člověk trochu čeká. Ale ne takhle. Je to hrozitánsky uřvané prakticky pořád, až teda na hlavní hrdinku, která zase mluví tím klidným, odměřeným hloubavým zádumčivým...jak už to tak bývá. A taky se to vleče, ale to je asi subjektivní, třeba ta rozvláčnost bude mít opodstatnění...a obři jsou fakt hnusní (ne hnusní jako monstra, ale hnusní jakože někomu dost ujel štětec, opět aka Garei- zero, kde byla animace na vysoké úrovni a SGI monstra byla k smíchu). Tady to nevydrží ani ti obři a smějou se sobě nepokrytě navzájem...no nevim. Ale celkově se našlo nemálo po všech stránkách silných momentů, tedy pozitivní dojmy přetrvávají. Nicméně asi spáchám zločin a počkám na anglicky dabovanou verzi, kde bude sice hlavní hrdina zdá se opět, jako ve většině anime, huhlat tím ztrápeným emo hlasem, ale pořád lepší, než z těch zběsilých piskláků zešílet...jo a prej se chystá hraný film. Tak uvidíme:) ()
Neskutočne našlapaná vec. Kvalitu animácie nedokážem zhodnotiť, ale postavy sú vynikajúce - každá z nich je jedinečná osobnosť s vlastnými pohnútkami a silným charakterom, pozadie seriálu je premyslené do detailov, soundtrack je fantastický (už len úvodná znelka má poriadne grády) a dej je správne deprimujúci a temný. Titani naozaj naháňajú strach a každú chvíľu niekto zomrie. Nuž, lepší postapokalyptický seriál som asi nikdy nevidela a idem si to pustiť druhý raz. ()
Překvapuje mě, kolik lidí si vybralo právě toto anime za svůj první shounen. Lze to dost dobře odvodit z komentářů některých uživatelů. „Uřvanost“ postav spojená s bezhlavým, emočním jednáním bez rozmyslu je pro tento žánr typická, a pokud to někdo odsuzuje, pravděpodobně se žánrem šeredně minul. Nelogické nesrovnalosti, které tu jsou často předhazovány, jsou v epizodách postupně vysvětlovány (to by ale člověk musel vidět víc než jednu epizodu, než začne plivat). Série má příjemných 25 dílů, které, podle mého názoru nejsou zbytečně roztahané, jak tomu často bývá. Jen je trochu škoda, že jsme se nedočkali rozumného zakončení. Děj je zpočátku o tlupě Spidermanů, kteří se snaží ochránit poslední zbytky přeživšího lidstva po invazi Titánů, ale přibližně po třetině série se dostaneme na trochu jinou úroveň – lidstvo získá nového spojence. Musím přiznat, že téměř všechny postavy, které se zde objevily, mi byly svým způsobem sympatické, včetně Erena (malého i velkého :P), což se mi stává jen velmi výjimečně. Animace je pěkná, líbí se mi prostředí, do kterého je děj zasazen. Bez lidožravých Titánů by atmosféra působila až pohádkově. Nebýt otevřeného konce se spoustou nezodpovězených otázek, hodnocení bych ještě zvedl. SPOILER: pro mě anime nelze sledovat jinak, než v japonštině, ale Erenův řev v transformované podobě doporučuju poslechnout v angličtině. Běhá z toho mráz po zádech. ()
Reklama