Režie:
Philippe ClaudelScénář:
Philippe ClaudelKamera:
Denis LenoirHudba:
André DziezukHrají:
Daniel Auteuil, Kristin Scott Thomas, Leïla Bekhti, Richard Berry, Laure Killing, Jean-François Wolff, Vicky Krieps, Laurent Claret, Nilton Martins (více)Obsahy(2)
Paul je šedesátiletý neurochirurg, který je šťastně ženatý s Lucií. Na jejich zdánlivě harmonické manželství nikdy nepadl stín pochyb. Jednoho dne je však do jejich domu doručena kytice růží od neznámého odesílatele. Paul záhy zjistí, že má tajnou ctitelku, o čtyřicet let mladší ženu jménem Lou, která trvá na tom, že jí kdysi zachránil život díky náročné operaci. Zatímco se Paul snaží pochopit, co na něm Lou vidí, vztah s jeho manželkou začne skomírat, což oba přiměje přemýšlet nad tím, co to provedli se svými životy. Obětovali snad Paul s Lucií své osobní štěstí kvůli nějaké plytké, bezvýznamné náhražce? (Cinemax)
(více)Videa (4)
Recenze (9)
No ono je to z filmařského hlediska hezky odvyprávěný, ale mě to přijde jako hodně ohraný téma a díky tomu to s příbavajícím časem víc a víc nudí. Herecky dobrý, ale u Daniela mám jeden specifický problém, pokaždý když ho vidím, tak si vzpomenu na hlášku z Kondomedie "Vypadá jak holub" a to pak je v dramatických scénách dost blbý, protože on v sobě ty holubí prvky prostě opravdu má, čímž nikterak nezpochybňuji jeho herecký talent. ()
Film se táhne jako podzim a zima dohromady, ale přesto jsem se nenudil, hlavně díky oběma hlavním protagonistům. Jejich rodinné soužití s minimem slov bylo ukázkové a chápu, že po mnoha letech manželství může být katalyzátorem nějakého konfliktu cokoliv. Daniel Auteuil tyhle smutné hrdiny hrát fakt umí. ()
Všiml jsem si, že Daniel Auteuil si už docela dlouhou dobu brousí zuby na lidská dramata z pohledu obyčejných lidí. Než přijde zima je totiž podobným příběhem. Obyčejný lidský příběh je s francouzskou nonšalancí, příjemnou kamerou a tichým průběhem odvyprávěn tak, že na něj budete myslet ještě několik dnů po shlédnutí. Takové filmy mám upřímně moc rád. ()
Jeseň života jedného páru, ktorého život na prv pohľad vyzerá ideálne - úspešný lekár, šťastná rodina, životný komfort, ktorý im nejedny závidia. Ale aká je realita? Tak ako to v živote býva, to čo sa javí ako dokonalé, máva zvyčajne trhliny a v živote každého sú 13 komnaty, ktoré sa bojí odomknúť. No a tie Paulove a Luciine začínajú vyplávávať na povrch, keď manželskú rutinu na ruby obráti Lou - symbolicky kľúč k osobným tajomstvám a nanaplneným túžbam. Pomalé plynutie deja pomáha lepšie nasať smutnú atmosféru osobných tragédií. Aj samotný záver necháva priestor pre tichu kontempláciu, podfarbenú nadhernou adaptáciou hudobnej klasiky v podaní Leily Bekhti. A čo Vy? Našli ste ten svoj kľúč? ()
Na papiery musel scenar vyzerat urcite dobre. Smutne na tomto pocine je ale to, ze aj ked samotny film nie je zly, pribeh je zaujimavy a dal by sa spracovat urcite aj napinavo, vo vysledku sa nam dostava len celkom pokrokova nuda. NUDA. Opis zivota znudenej manzelskej dvojice z vyssej vrstvy a po prechode je sice podareny, v zavere vsak mozno pochvalit asi len tuto stranku a technicke spracovanie. Skor 2* ako 3. PS: Zrejme mi unikla pointa inkriminovanej piesne, nemecke spracovanie filmu si vsak s obsahom onej skladby starosti nerobilo, tak neviem... ()
Reklama