Režie:
Brad AndersonScénář:
Joe GangemiKamera:
Thomas YatskoHudba:
John DebneyHrají:
Kate Beckinsale, Jim Sturgess, Ben Kingsley, Michael Caine, Brendan Gleeson, Sophie Kennedy Clark, David Thewlis, Jason Flemyng, Sinéad Cusack (více)VOD (5)
Obsahy(2)
Hrdinou filmu E. A. Poe: Podivný experiment je mladý, čerstvě vystudovaný lékař Edward, který na konci 19. století přichází na praxi do psychiatrického ústavu pro choromyslné ležícího v mlze v odlehlém koutě hor. Zde ho přivítá šéf lékařského týmu, jeho asistent i záhadná kráska Eliza, trpící panickou hrůzou z jakéhokoliv tělesného dotyku. Edward je zasvěcován do zdejších léčebných metod a je v šoku. Dr. Lamb je příkladem osvíceného přístupu, vůči bláznům je vstřícný a svému týmu vštěpuje, aby „jedinečnost" každého pacienta respektovali: „Proč bychom se měli snažit udělat nešťastného člověka z naprosto šťastného koně?" Ovšem děsivá a hrůzu nahánějící „léčba", jíž byli na konci 19. století duševně nemocní běžně vystavováni, je přítomna i zde: věznění, spoutávání, proudy ledové vody a elektřiny. To vše je pevně vryto do historických zdí ústavu a Edward objevuje poměrně znepokojivou pravdu. Psychiatrický ústav ovládli pacienti, zatímco skutečný ředitel je se svým týmem uvězněn ve sklepení. A tady napínavý příběh plný zvratů a překvapení teprve začíná... (Bontonfilm)
(více)Videa (6)
Recenze (677)
Když točíte o blázinci s podivným tajemstvím, tak a) donuťte scénáristu nadopovat děj funkčními postavami, nebo b) producentům napovězte, že hlavní hrdinka popotáhne peníze z peněženek, ale to její urputné protěžování v ději zabije krom kompaktnosti i věrohodnost; závěrečnou pointu, kdy se chytřejší třetina diváků začala úlevně smát, beru jako Andersonův vztyčený prostředníček (všem). 3 a ½. ()
Vydařeně zjevený zámek zrůd na přelomu minuvších staletí. Myslím, že klasik by se nestyděl. Zato psychošamani, i ti zde se rozrušující, by měli. Dnes, stejně jako tenkrát. Zatímco rozhazujeme prachy do celého světa jen proto, aby byly zbůhdarma a bez kloudného efektu prožrány či rozkradeny, z vykolejených často činíme dehumanizovanou zeleninu. Je to tak pohodlnější, levnější a méně hlučné, že? ()
Není to špatný film, rád se nechávám překvapovat novými zvraty, jenže z nějakého důvodu mi tam většina herců (až na Gleesona a Thewlise) prostě vadila. Taky jsem to vnímal spíš jako divadelní představení než film, ale možná je to jen můj subjektivní pocit. Každopádně za ten nepříliš šťastný výběr herců a za to, že v údolí mezi horami těžko bude takový skalnatý propad (sorry, ale moje geografické vzdělání mě v tomhle činí trochu bláznivým) :D si dovolím dát jen 3 hvězdy, ale jsou poctivé a fanouškům ponuré atmosféry určitě doporučuju. ()
Srdečné a vřelé díky tomu neomalenému a nekulturnímu pitomci z Bontonfilmu, který prozrazuje část zápletky filmu už v místní anotaci, ať mu mráz roztrhne prdel. Ale i tak byl pro mě Stonehearst Asylum hodně příjemný filmový zážitek. Romantický film, jehož způsob romantiky je pro mě ještě stravitelný. Fin de siècle, viktoriánská Anglie, ponurý blázinec s panoptikálním osazenstvem, skvělá výprava, dobří herci... tedy popravdě Kate Beckinsale se mi mnohem víc líbí jako modrooká upírka, no ale co nadělám. Během filmu jsem měl několikrát neodbytný pocit, že už bude každou chvíli překročena míra patetismu a romantismu, kterou jsem ještě schopný a ochotný tolerovat, ale nikdy se tak nestalo, protože scénárista pokaždé udělal nečekaný (i když nepatrný) úhybný manévr od triviálního kýče k... zajímavému a pohlednému kýči. ()
Další film, který se nejlépe zhodnotil sám svým názvem. Experiment vyšel tak napůl; ono mít orchestřiště obsazené samými mistry světa je jedna věc, ale nakonec je to stejně na kolíkovi s hůlkou vpředu. Film jsem si užil, mám s ním vlastně jen ten problém, jako s Katkou Beckinsalovic. Koukal jsem na ní a bylo to čupr. Jenže když jsem si představil, o kolik lepší by bylo, kdyby seděla vedle mě a koukala se mnou... ()
Galerie (71)
Zajímavosti (14)
- Celosvětová premiéra proběhla 14. června 2014 na MFF v Šanghaji. (Varan)
- Postava Mickeyho Finna (David Thewlis) je ve filmu spojována s uspávacím jedem. Ve skutečnosti je "Mickey Finn" výraz pro nápoj, smíchaný s drogou či zneschopňujícím činidlem, pojmenovaný po chicagském barmanovi Michaelu Finnovi. Ve skutečnosti začal být tento termín používaný až v 10. letech 20. století - tedy později, než ve filmu, který se odehrává na přelomu let 1899 a 1900. (AloeB)
- Ako predloha snímke poslúžila krátka, čiernym humorom nasiaknutá poviedka E. A. Poea, „The System of Doctor Tarr and Professor Fether“ (česky "Metoda doktora Téra a profesora Péra"), ktorú v roku 1845 zverejnil týždenník Graham's Magazine. Zverejneniu poviedky predchádzalo niekoľkomesačné zdržanie editormi týždenníka, pretože neprikrášleným spôsobom odrážala neľudskú situáciu v ústavoch a azylových domoch. (Rorschach_SK)
Reklama