Obsahy(1)
Mentálně postižený Lee Yong Goo je obviněn z vraždy malé holčičky, pro policii je jasným vrahem a nikoho nezajímá, že všechno mohlo být jinak. Dostává se do vězení, ale jediné, na co myslí, je jeho malá dcerka Yeaseong. Yong Goovým spoluvězňům se podaří propašovat Yeasong do vězení, ale dostat ji zase ven se stane velkým problémem. A jak se bude dále vyvíjet jeho případ? Prokáže někdo jeho nevinu? (andiek05)
(více)Recenze (29)
Jo, je to tu. Trvalo to nějakou dobu, ale tentokrát je to opět to správné melodrama, které známe z dřívejších let, kdy Korea solila jeden slzoždímač za druhým během krátké doby. Ten neuvěřitelný snímek, který by se určitě v reálu stát nemohl, ale paradoxně o to tu nejde. Převažuje většinou ta komediální část, které je ale také výborná. Do toho tam ale přichází několikrát tsunami na emoce, takže pro náchylné povahy je radno si připravit pořádnou zásobu kapesníků. Příběh sází na malou holčičku a neprávem odsouzeného na smrt, jejího otce, jedním vysoce postaveným státním úředníkem, který si chce vybít zlost na nevinném člověku, který nic neudělal. Tohle je denní chléb i většiny obyčejných lidí. Proto asi to dostává takovou sílu:-) Je to krásný film, který je po korejsku tak nádherně zkrásněn, že z posledních sil dávám vše co mám.-) ()
DO TOHO CELO 7! /// Snažím se přijmout nelogiku, vedoucí k uvěznění neškodnýho retarda, kterej vyfasoval provaz. Ovšem vono je to přitažený za pačesy celý. A upozorňuju – VO TO TADY JDE! Výsledkem je taková kravina, která míchá asijskou podivnost, vypravěčskou debilitu a citový vydírání. Dotlačej mě myslet si něco vo zmrdech, ale zároveň mi znechutí i těch pár solidních vokamžiků. Oproti takový So-won jde o trapnost, který snaha dojmout, je vyhnaná do extrému. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Potřebuju zjistit, za jak dlouho se průměrnej korejskej vězeň naučí číst (a psát). 2.) Hledám pohádku pro Jirku Kájínka. /// PŘÍBĚH *** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Je to dosť dobrá dráma. Má celkom dobrý príbeh o mentálne zaostalom mužovi, ktorý nadovšetko miluje svoju dcéru a rozdáva radosť všetkým okolo seba, ale nanešťastie je nespravodlivo obvinený z vraždy malého dieťaťa a tak skončí vo väzení, kde mu dokonca hrozí trest smrti. No aj tak myslí len na svoju dcéru a keďže zachráni život svoju vplyvnému spoluväzňovi, ten mu na oplátku splní želanie a podarí sa mu do cely prepašovať práve jeho malá dcéru. Situácia sa síce trochu skomplikuje, ale muž si aj tak vďaka svojej povahe získa takmer všetkých a tí urobia všetko preto, aby ho od trestu zachránili. So spracovaním som nadmieru spokojný, už od začiatku som mal z toho dobré pocity, ale po prenesení deja do väznice sa to ešte vylepší. Hlavný hrdina si ma získal prakticky okamžite a je skutočne radosť pozerať na ten jeho úplne pozitívny prístup a ako si postupne všetkých získava, či už jeho vzťah so skupinou spoluväzňov, veliteľom dozorcov a samozrejme aj malou dcérou, pri ktorej ma až prekvapilo, ako ma bavila a ten samotný nápad s dieťaťom vo väzení, ktorého som sa najviac obával sa pritom nadmieru vydaril a lepšie to už asi ani byť nemohlo. A navyše pri postave dcéry musím pochváliť aj ten zaujímavý prvok, keďže má až dve línie, okrem hlavnej s otcom vo väznici aj líniu z dospelosti. Je síce pravda, že to celé pôsobí dosť nedôveryhodne a záverečná fáza mi prišla trochu viac naťahovaná, než by bolo vhodné, ale to je to najmenej, hlavne, že po celý čas sa na to výborne pozerá, nesie sa to vo veľmi príjemnej atmosfére a potenciál väčšiny hlavných prvkov je využitý naplno. Sadlo mi to aj žánrovo, očakávane je to taká veľmi sympatická dráma s mnohými prirodzene vtipnými momentmi. Herecké obsadenie je výborné, Ryoo Seung-Ryong síce väčšinou hráva vedľajšie úlohy, ale toto zvládol prvotriedne a nemám mu čo vytknúť, k tomu perfektne zložená skupina spoluväzňov a to obsadením, ale aj charakterovo, vynikajúca postava dcéry, či už malá, ale aj dospelá a k tomu ešte môj obľúbený Jung Jin-Young v úlohe veliteľa dozorcov. S réžiou a technickou stránkou som veľmi spokojný, kvalitná vizuálna stránka, výborná atmosféra a fungujú aj emócie, tu až na pár zanedbateľných detailov nemám čo vytknúť. Síce tento typ zápletky nepatrí medzi moje najobľúbenejšie, ale celé je to podané prvotriedne a jej potenciál sa už takmer ani nedal využiť lepšie, takže som veľmi spokojný a rád si to ešte pozriem. 78% ()
V prvom rade treba napísať, že snímok je podaný kompletne mimo realitu, pričom od prvej minúty vsádza na citové vydieranie diváka. Neprávo na postihnutom človeku + láska k dieťaťu, to sú všetko atribúty, ktoré dokážu veľmi silným spôsobom manipulovať. Keď sa Vám ale podarí vyrovnať sa s faktom, že ide skutočne o extrémne za vlasy pritiahnutý príbeh, ktorého úlohou je najmä "zasiahnuť" srdce diváka, verím, že príde aj na okamihy, kedy sa príjemne zabavíte :) Ja som bol v závere nesmierne dojatý. Krásny, i keď istým spôsobom veľmi smutný príbeh .. ()
Ta holčička byla naprosto nádherná. ■ Film o mentálně zaostalém muži, který se dostane do vězení za něco, co nespáchal. Nespravedlnost. Typický žánrový mix, který do smutného tématu dovede vnést i hodně "nového". ■ Líbila se mi změna výrazu holčičky poté, co zazní: "Mám dceru! Vypadá jako já!" ()
Cakal som nieco serioznejsie. Ale po vsetkych tych blaznivych eskapadach, ktore sa vo vezeni odohravali a zaroven mi prilis zabavne nepripadali, uz dojemny zaver vo mne nedokazal vyvolat potrebne emocie. Hlavny hrdina bol prilis velky debil, ktory si neustale mrmlal to iste a vôbec ma nezaujal. Jedina postava, ktora sa mi pacila bol riaditel väznice v podani môjho oblubenca Jin-young Junga. Len vdaka jeho dojimavemu osudu davam mierne nadpriemernych 6/10. ()
Záleží na tom, jakou optikou divák na film nazírá. Jestliže na něco, co má být bráno vážně a reálně, bude zklamán, pokud naopak jako něco nepřirozeného, místy až pohádkového, film bude fungovat dobře. ()
Vtipné, citlivé, milé, dojemné, usměvavé. Mohla bych o tom napsat román, co vše se mi líbilo. Protože není nic co by se nelíbilo. Nádherné proto, že na konci jsem nebrečela, ale měla jsem s Park Shin Hye úsměv na tváři. ()
Druhý korejský film, který moje očko spatřilo a jestli i ten třetí, bude na takové úrovni, tak je snad začnu i vyhledávat. Dárek do cely č.7 sice nepředčil Parasite, který zaujmul prvenství v mém seznamu korejských filmů (ne tak težký, když jsem viděla všehovšudy dva), ale dost se mu přibližoval. Asi mají korejci skrytý cit na skloubení totálního dramatu a komedie, protože v tom si byly oba filmy dost podobný. Film lehce tlačil na city... koho by totiž nepřemohla roztomilá plačící holčička... no mě určitě jo. I přes tenhle lehkej nátlak jsem si film dost užila. Přeci jen, hlavním tématem je vztah neprávem obviněného a vlastní obhajoby neschopného otce ze znásilnění a dcerky, která by radši prožila celý život ve vězení se svým tatínkem, než aby ho opustila. To samo o sobě je dost nelehký téma, tudíž jsem odlehčení v podobě úsměvných a až řekněme bláznivých scén přivítala a když se člověk odprostí od toho, že žádná věznice asi takhle nevypadá a nefunguje, tak si film za mě užije. Co víc dodat, než jen že jsem namotivována na další korejské filmy. ()
Nebýt toho brutálně přetaženého konce utopeného v slzách, přisolil bych bod navíc… ale takhle fakt ne, vážení. S citem podaná tklivá scéna dojímá k slzám, ale když se to přesere tolik jako v té morbidně patetické finální čtvrthodině a vám už se z toho smíchy třese bránice, je to celé postaveno nějak špatně. Něco takového už vyžaduje otrlejšího diváka. ()
Pohádka z vězení, ale komedie v žádném případě. ()
Jak k tomuto snímku přistoupit? Já bych řekl, že je třeba pojmout ho jako zábavnou pohádku, ovšem s poněkud drsným a smutným průběhem, jinak to nevidím. Samotná zápletka by si zejména v úvodu opravdu zasloužila věrohodnější provedení a i celý průběh snímku je naprosto nereálný, tohle by zkrátka nikdy nemohlo nastat. Nicméně, pokud tohle vše hodíme za hlavu a přijmeme film tak jak je postavený, zklamat nemůže. Víceméně celou dobu jsem se výborně bavil, Yesung je neskutečně, ale neskutečně roztomilá dívenka, mentálně postižený hlavní hrdina působí též opravdu kouzelně a věrohodně (kvalitní herecký výkon) a půvabná učitelka či Yesung v dospělém provedení už jsou jen takovým bonbónkem navíc - pro krásné Korejky mám zkrátka slabost :-) A závěr? Tak čekal snad někdo něco jiného? Jinak to skončit asi nemohlo a kdo nepotřeboval na konci kapesníček, ten asi nemá kousek srdce v těle. ()
Vážny dramatický námet zabalený do rozprávkového obalu. Neviem, no na mňa to celé pôsobilo až príliš naivne a nereálne, a práve to mi strašne po celý čas vadilo. Takže takto vyzerá väznica s maximálnou ostrahou, kde zločinci vyčkávajú na trest smrti? Pretože ja som mal miestami pocit, že v tomto väzení je to občas ako v Disneylande. Základ príbehu bol naozaj dobrý, ale to spracovanie plné naivity a citového vydierania mi išlo v podstate dosť na nervy. Nechápem načo do dramatického filmu miešajú také nerealistické a prehnané súčasti. A inak, mne prišla mentálne postihnutá celá tá cela č. 7, nielen Yong-Goo. ()
Korejský I Am Sam. Akorát mnohem roztomilejší a dojemnější. Taky po korejsku mnohem víc ujetý a nepravděpodobný, ale no a co? ()
Tak dojemný a zároveň krásný film ukazující sílu lásky mezi rodičem a dítětem, přátelství a nespravedlnost. Bez kapesníků na to snad ani nelze koukat. Je to prostě takovýten film, o kterým musíte po skončení ještě alespoň chvilku přemýšlet. ()
Som emocionálne vyžmýchaný. Krásne, úprimné, milé, smutné ale aj zábavné. Možno trochu pritiahnuté za vlasy, ale čo ma potom keď to funguje. Niet čo dodať! ()
Kórejská Zelená míľa bez nadprirodzena, zato s tým najzlatším dieťaťom, aké som kedy videl. Sentiment, aký z času na čas treba a ak sadne, tak chytí za srdiečko, povolí mozog a človek dokáže prehliadnuť aj tie nie celkom uveriteľné veci. A že ich je. 95% Btw: označenie "kórejská Zelená míľa" mi napadlo bezprostredne a mal som pocit, že budem strašne originálny. Nevadí. Ja len tak, že som to neokopčil. ()
Dobre, tak po prve: Velmi nemusim Korejske/Japonske/Vietnamske filmy, ale toto? Vobec mi tu nevadili ti vsetci rovnaki ludia. Po druhe: Zeby prvy sikmy film, kde je fakt dobra hudba? A pribeh? Toto proste treba vidiet, tu malu neviem proste opisat! ()
Po fantastickom Dogani som za krátky čas zhliadol druhý film, ktorý sleduje nespravodlivosť kórejského súdnictva a polície. V tomto prípade však nemôžete samozrejme čakať nič realistické ani nič, čo by sa reality aspoň zďaleka dotýkalo - naopak treba čakať tradičnú kórejskú hru na city. A poviem úprimne - nebolo jej tu až tak veľa ako som sa obával. Celé je to natočené veľmi milo - najmä scény s malou Yea Seong vo väznici sú neskutočne rozkošné a to, ako si hlavný hrdina postupne svojou, síce trochu zaostalou povahou, získava každého na koho sa pozrie je tiež úžasnou časťou filmu. Teda každého až na toho agresívneho debila z obchodu. Yea fuck you. Celkovo ma na tomto filme teda hnevajú len 2 veci. Prvou je trošku smutnejší koniec - aj napriek tomu, že je to také smutno-krásne, tu by sa celkom určite hodilo niečo veselšie. A druhou vecou je miestami nepodarená artová štylistika - rôzne rozmazané filtre a občasné balansovanie na veľmi tenkej hranici s gýčom. Tl;dr: Veľmi dobrá dráma, ktorá ma v istom zmysle prekvapila, ale zároveň aj napriek mojej obrovskej dávke hlúpeho cynizmu aj mierne dojala. 78%, 4*. ()
Strašlivá ždímačka, zezačátku to tak nevypadalo, bylo to spíš dost korejsky ulítlý, ale od půlky to človeku šlape na krk. ()
Reklama