Režie:
Victor LevinScénář:
Victor LevinKamera:
Arnaud PotierHrají:
Anton Yelchin, Bérénice Marlohe, Olivia Thirlby, Lambert Wilson, Frank Langella, Glenn Close, Eric Stoltz, Dov Tiefenbach, Joe D'Onofrio, Amina Robinson (více)Obsahy(2)
Náhodné setkání nadějného spisovatele Briana s okouzlující Francouzkou přeroste ve vášnivý milostný vztah. Má to ale háček. Ona je vdaná a může se s ním scházet jen na dostaveníčka v hotelu mezi pátou a sedmou hodinou večer. Před hotelem St. Regis na Manhattanu se nadějný mladý spisovatel Brian (Anton Yelchin) poprvé setká s Arielle (Bérénice Marloheová), kultivovanou manželkou francouzského diplomata. Přestože je Arielle starší, vdaná a má dvě děti, Brian jí zcela podlehne a oba se spolu začnou scházet na odpolední dostaveníčka. Brian se tím dostane do rozporu nejen se svými tradičními hodnotami, ale i s rodiči (Frank Langella a Glenn Closeová), kteří se s touto zprávou jen těžko vyrovnávají. Jenže Brian je v tom až po uši. Čím hlubší je jejich vzájemná láska, tím víc Brian touží po tom, aby spolu začali trávit delší čas, než jen mezi pátou a sedmou hodinou večer. Oba milenci jsou záhy postaveni před nejdůležitější rozhodnutí svého života. Emocionálně silný debut scenáristy a režiséra Victora Levina ukazuje, jak těžké je bojovat za lásku, když se všechno staví proti vám. (HBO Europe)
(více)Videa (2)
Recenze (95)
Sled méně, více a mnohem více nevěrohodných životních situací dvojice, která se potkala a okamžitě zamilovala na jedné kouřové. I přes okatou snahu o inteligentní dialogy mnohdy bezobsažné, zaoceánsky zploštělé (bohatě by postačily zplošťující šaty hlavní postavy), černobílé. Věkový rozdíl devíti let, který může být zcela zásadním rozdílem na základní či střední škole prezentován jako příběh stařenky a jejího vnuka (i co se nezbytné cudnosti týče), rozdíl mezi francouzskou a americkou kulturou jako náhodný střet Laponky a příslušníka doposud neznámého papuánského kmene. Při tom "volném spádu" a rychlosti událostí se skoro divím, že mu neporodila předčasně v šestém měsíci a on si v jednom týdnu neodnesl Pulitzera a Goncourta (protože psal bezesporu bilingválně) za omračující povídku o dvou hafanech... PS: Jedna Bérénice ve spodním a její na celý New York zářící sklovina jaro (natož diváka) nedělá, ba ani udělat nemůže. │40% ()
Nie život, ale hra máva svoje pravidlá. A každá hra raz skončí. Dialógy boli naozaj skvelé, muzika príjemná, herecké výkony fajin, Yelchina mám rada ... bohužiaľ som medzi nimi ale necítila žiadne iskrenie a všetko mi to prišlo ako z katalógu, presne ako Arielline deti :-) ... nakoniec predsa len dávam vyššie hodnotenie ako som mala v úmysle, pretože to svoje zúfanie dal Anton výborne a vôbec, dobre sa na to pozeralo a dobre sa to čítalo. ()
Pamatuji si, že když jsem viděl trailer na tento film, tak jsem ho nechtěl vidět. Prostě mě to nebavilo a nezajímalo. Teprve po smrti hlavního představitel jsem se k tomuto filmu odhodlal a fakt mě mrzí, že mě k tomu musel dokopat až jeho skon. Protože je to opravdu moc hezký a povedený film. Film, ve kterém je tolik pravdy až to není hezké. Režisér a scénárista Victor Levin odvedl moc dobrou práci, protože to co se filmu stane působí nenuceně a příjemně přirozeně. To netlačení na pilu jsem ocenil o to více, jelikož díky tomu je i závěr o dost silnější. Anton Yelchin hraje velmi dobře a svojí roli zvládl bezchybně. Bérénice Marlohe je nádherná a ještě k tomu velmi dobře hraje a díky tomu velmi snadno dokážeme pochopit hlavního hrdinu a jeho náklonnost k této francouzské múze. Olivia Thrilby byla velmi příjemná a ta role jí dost sedla. Lambert Wilson je hodně sympatický a krásně doplňuje zbylou trojici. Film má velmi příjemnou zamilovanou atmosféru, která pomalinku plyne a nikam nespěchá. A proto to taky funguje co se stane v poslední třetině filmu, jelikož to není vynucené a dané argumenty fungují, jak po emoční stránce, tak poté logické. Od pěti do sedmi je krásný romantický film. ()
Zhruba od chvíle, kdy se na scéně vystřídají reálné osobnosti maestra Alana Gilberda, Juliana Bonda a Daniela Bouluda, to naprosto přestalo vzbuzovat zdání, že půjde o nejapnou, topornou repliku Pornografického vztahu, a začne to být fenomenální, důvtipná i krutá jízda životním časem a chápání (se) svých příležitostí, plná překvapivých, byť srozumitelných obratů. (Ne všichni to mají tak snadné jako rodiče našeho hrdiny.) Všechno, co by mohlo být povrchně vytýkatelné, tu má svůj hlubší šarm, smysl nebo vtip, nezřídka i vše z toho najednou. Kromě těch prvních asi dvaceti nesnesitelných jsem pak už milovala každou další minutu. *** Pro ty, kdo si chtějí zařídit zvlášť silný večer (týden, měsíc, život): pusťte si po sobě Pornografický vztah (1999), Stvořeni pro lásku (2000) a tohle. Případně do toho ještě zamíchejte Punch Drunk Love (2002). A jestli nepuknete a nepřerodíte se stonásobně odvážnější a živější, tak vás nechci nikdy potkat a nic s vámi mít. *~ ()
Zpočátku jsem byla v mírných rozpacích, protože na mě dýchnul Woodyho styl jeho konverzačních filmů a ten je jeden a zatím ho málokdo překonal. Ovšem postupně jsem té dvojici přicházela na chuť a v závěrečné fázi už jsem s nimi byla od pěti do sedmi na jedné vlně.To se to Brianovi psalo, když měl vedle sebe víc než jen inspirativní Arielle. ".......Dlouho jsem uvažoval nad hodnotou vzpomínek. Pojem "Nic netrvá věčně" neznamená, že to ztrácí na hodnotě. Možná to je jen zdůvodnění jak ulevit duši, aby tak netruchlila. O neprožitém životě. To nevím. Ano, rozhodl jsem se věřit vzpomínkám...... ano, rozhodl jsem se uvěřit jí. Rozhodl jsem se, že pouto se nikdy nepřerušilo a že si neseme jeden druhého ve svých srdcích..........Měly by přijít další lásky, možná dokonce velké. Ale pouze jedna zůstane dokonalá." Victor Levin si napsal sám scénář, ještě si to sám zrežíroval a to finále celý film posunulo v mých očích o level nahoru, tak to je a ne jinak...... ()
Galerie (79)
Zajímavosti (7)
- Hlavního hrdinu Antona Yelchina si vybral režisér poté, co ho viděl hrát ve filmu Like Crazy (2011). Poslal mu písemnou nabídku, aby hrál v jeho připravovaném filmu, ale dopis nebyl doručen. Vše se ale nakonec vysvětlilo a herec s účinkováním souhlasil. (Tonula)
- Natáčení probíhalo hlavně na Upper East Side v New Yorku. Konkrétní místa natáčení zahrnovala Carlyle Hotel, St. Regis Hotel, Guggenheim, Grand Army Plaza, Le Charlot restaurant a Crawford Doyle Booksellers. (Tonula)
Reklama