Režie:
Stephen FrearsKamera:
Robbie RyanHudba:
Alexandre DesplatHrají:
Judi Dench, Steve Coogan, Sophie Kennedy Clark, Mare Winningham, Barbara Jefford, Ruth McCabe, Peter Hermann, Sean Mahon, Anna Maxwell Martin (více)Obsahy(2)
Pozoruhodná cesta dvou velice odlišných lidí za tajemstvím, které bylo skryté půl století. Martin Sixmith (Steve Coogan) je bývalý zahraniční korespondent BBC, který přišel o práci. Shodou náhod se mu do rukou dostává možnost odhalit příběh, který by mohl být jeho životní reportáží. Jeho klientkou se stává sedmdesátiletá svérázná a osobitá irská dáma Philomena Lee (Judi Dench). V 50. letech jako náctiletá otěhotněla a porodila syna Anthonyho. Aby ho mohla vídat alespoň hodinu denně, žila a pracovala v klášteře pro „padlé ženy". Když byly Anthonymu 3 roky, byl Philomeně násilím odebrán, dán jeptiškami k adopci a poslán do Ameriky. Philomena strávila 50 let marným hledáním svého dítěte. Philomena a Martin se společně vydávají na neobyčejný výlet. Philomena je upřímná, bezprostřední paní, která bere lidi takové, jací jsou. Přes všechny životní strasti si stále zachovává optimismus a víru. Naproti tomu je Martin světaznalý, vzdělaný muž, který je zvyklý na společnost významných a bohatých lidí. Ztráta milované novinářské práce v politických sférách z něj udělala cynika. Při hledání Philomenina ztraceného syna se od sebe navzájem učí, konfrontují své rozdílné názory a jeden druhému otevírají nový a jiný pohled na život. (Bioscop)
(více)Recenze (253)
Zajebaná církev. ()
Doják po britsku, to je něco, co mi sedne. Máte tu silný lidský příběh, emoce bublající pod povrchem, které, když se ukážou na povrchu, jsou zpravidla uhlazené sarkastickým humorem. Philomena je příběhem, který zase jednou ukáže ošklivou stránku církve, a bylo by jednoduché jen ukázat prstem a křičet "fuj". Stephen Frears a chytrý scénář ale jsou mnohem dál a právě z Philomeniny víry a schopnosti odpouštět udělali poselství tohoto filmu. Judi Dench je skvělá jako vždycky, ale potlesk si zaslouží i (původně komik) Steve Coogan, který si tu střihnul trochu snobského všeználka s oxfordskou angličtinou, který ale po většinu filmu reprezentuje pocity diváky (od "co je mi vlastně po tom" po spravedlivý hněv). Jeho posh gentleman působí jako vtipný kontrast s irskou dobrosrdečností Philomeny, která si užívá čtení hárlekýnek a sledování hloupých komedií. 80 % ()
Filmov o hľadaní strateného potomka či rodinného príbuzného za doprovodu "sprievodcu", ktorý pomáha dotyčnej či dotyčnému na jeho púti, no pritom (či už vedome, alebo - ako v tomto prípade - nevedome) sám hľadá strateného seba, je veľa, no napriek tomu vždy vznikajú a vznikať budú ďalšie, lebo je to téma nadčasová, univerzálna a potentná; komorné, britské prevedenie tejto témy, inšpirované skutočným príbehom, k už existujúcej rodine podobne ladených snímkov neprináša zas až tak veľa nového, no je veľmi citlivo napísaný (s dôrazom na realizmus) a vyniká hlavne výborným hereckým tandemom, kde skvelá Judi Dench vyčnieva na plnej čiare, no aj Coogan (ktorý bol aj scenáristom) je veľmi šarmantný a sympatický; a film, ktorý má "evil nuns" už zo záasady nemôže byť zlý; ()
Judi Dench se Stevem Cooganem vytvořil skvělé herecké duo, na které se neuvěřitelně dobře dívá... ()
Komorní drama mělo být teplým lidským příběhem. Jak říkáme my latiníci "eltépéčko". A určitě také je. Místy hřejivým a dojemným především díky skvělé a hluboce lidské Judi Denchové v titulní roli. Nechybí ani humor, většinou poněkud sarkastický a černý, který dodává Coogan jako protivný a zpočátku cynický Sixmith. Současně se však na povrch pod tím vším dere mrazivé drama o bezohlednosti a teroru jeptišek, které nám církev prezentuje jako ty nejhodnější a nejobětavější lidské bytosti pod sluncem. Nejmrazivějšími scénami přitom pro mě nebylo samotné odebírání dětí, ale scéna u zpovědi a pak setkání se starou Hildegardou. Při pohledu na její zažranou nenávist, mi doslova naskočila husí kůže. Pro mě je to navíc nečekaně osobní film o ztrátě bez naděje, o chybách, které už nikdy nepůjde napravit, o ranách, které se nikdy nezhojí a slovech, která už nikdy nebudou moci být vyslovena, o smíření, které osud bolestí zmítané duši nikdy nedopřeje. O bolesti, na kterou není lék. Z osobních důvodů mě to zasáhlo hodně hluboko a rozeznělo mou vlastní bolest, takže jsem to subjektivně prožíval mnohem silněji než by objektivně mělo. Pokud se vás téma osobně nedotýká, klidně si můžete jednu hvězdu z těch mých ubrat. ()
Mne sa film páčil. Príbeh bol natočený pútavo, citlivo ... ani na chvíľu som sa nenudila a vypadla mi aj slza. Judi bola výborná. A za mňa: nikdy by som to neporovnávala s Padlými ženami, aj keď to bolo vlastne o tom istom, ale zároveň o niečom úplne inom. 3,5* ()
Na prvý pohľad ide o nenápadný tv film, ale práve jeho umiernenosť a nekonfliktnosť dodáva téme "nedobrovoľnej" adopcie na sile. Postava Judi Dench je výborne napísaná a zahraná je samozrejme famózne... ()
Výborná Judi Dench v jinak průměrném příběhu o postarší dámě, která s pomocí nezaměstnaného korespondenta stanice BBC, hledá svého syna, který jí byl v mládí odebrán hned po porodu. Film nijak výrazně nenudí a rychle uteče, ale chvilku po shlédnutí divák neví o čem pořádně byl a jak skončil. ()
Nenápadný film o tragickém osudu mladé maminky a tříletého chlapečka. Je téměř neuvěřitelné, co vše se mohlo stát. Pro mne jeden z nejkrásnějších filmových zážitků posledních pěti let. Judi Dench snad nikdy nebyla lepší! ()
Je ušlechtilé neopouštět své zásady, protože ten, kdo umí ublížit, je vždy člověk, ne Bůh... a za schopnost odpustit je vypsaná odměna v podobě poznání, že na mě někdo vzácný nikdy nezapomněl a vrátil se zpět, domů... A kromě herectví Judi Dench, i jejího umění stárnout, mě nepřestane fascinovat zvláštní zvrásnění její tváře, neznalost skutečného věku by mohla vyvolat moje dudlání směrem k maskérům, za zfušovaný make-up :-). ()
Škoda, že nie všetci veriaci sú ako Philomena...jaj aha pardon, ale potom by nebolo o čom točiť niektoré filmy! Smutné a ešte horšie, že aj pravdivé. ()
Divák sa veľmi rýchlo dostane do príbehu, otázkou zostáva ďaľší vývoj. Spoluscenárista a herec Steve Coogan však nič neponechal na náhodu a dokázal vykresliť pekný, ľudský príbeh nešťastnej ženy, matky, ktorá v minulosti prišla o dieťa. Nehľadajte žiadnu melodrámu, film je oslobodený od všetkých nánosov a zbytočného pátosu a veľkú zásluhu na tom má okrem scenára aj civilný výkon Judi Denchovej. ()
Martin chce příběh a Philomena chce odpovědi. Milý film, který si s chutí kopne do církve (ne do víry), a díky profesionálnímu scénáři nabídne i realistickou emotivní katarzi skutečně založenou na tom, co o postavách víme. ()
Je to přesně takové, jak to vypadá a pokud vás klišé kontrastu mezi racionálním vyhořelým žurnalistou a prostou dobromyslnou starší dámou z diváckého hlediska láká, dostanete naloženo přesně tak, jak to máte rádi, možná i nějaké to prádlo žehličkou popálíte, kočku nakrmit zapomenete, večeři připečete. Princip smíření a odpuštění, který je neustále podsouván je tak jedinou emocionální devizou filmu, která však zabere pouze na ty, kteří se ve smiřování a odpouštění rochní rádi. Sic to má potenciál konfrontace dámy, jejíž hodnoty jsou poměrně staromódní s mnoha situacemi, jež se jí osobně týkají a jejich tolerance je většinou devizou současného člověka (homosexualita, AIDS, imigranti), leč bohužel právě ona dobromyslná smířlivost ústřední postavy z toho všeho opět dělá srandovní báchorku, která největší esa z rukávu bohužel tahá v momentech, kdy téměř osmdesátiletá Judi Dench řekne nahlas "klitoris". Hvězdu přidávám za to, že jsem po asi 10 letech opět dostal k uším krásnou irskou nadávku "fecking eejit". ()
Herecký koncert pro Judi Dench, který sice není film, jenž by mě zasáhl nějak hluboko, ale pořád jsem se necítil na to, abych tomuhle dal průměrné hodnocení. Philomena je úsměvná, stejně jako celý tenhle film a možná, že se pouze snaží hrát na divákovi emoce, ale daří se mu to a rozhodně to není něco, co bych Philomeně vyčítal. ()
Bez nápadu, ale také bez kiksů, natočený dramatický příběh, který by se měl připomínat. Jo, když se katolíci dostanou k moci, nekončí to dobře... ()
Krásný příběh o jednom neúplném a přece sytém přátelství. Způsoby nahlížení světa obou hlavních postav na plátně většinu času ostře kontrastují, aby v rozhodujícím okamžiku přesto ladně splynuly v jeden a postaraly se tak o skromný apel na náboženskou i obecně lidskou toleranci. Místním zavilým odpůrcům hidžábů - alias těm, kterým není blbé používat onu omluvnou a navýsost stupidní frázi "nejsem xenofob, ale..." - bych tohle dílo promítal v jedné nekonečné smyčce. --- Být Philomena snímkem čistě americké provenience, (minimálně) Judi Dench s Alexandrem Desplatem si jdou neomylně pro Oscara. Takhle těžko říct; nicméně skutečností zůstává, že oba zmínění předčili moje už tak vysoká očekávání. ()
Film Philomena, stejně jako jeho hlavní hrdinka, vypadá, že tíhne k reader's digest melodramatu o padlé ženě a jejím ztraceném synovi. Ve skutečnosti překvapila, je však podstatně chytřejší i emotivnější, než se na první pohled jeví. Navíc Judi Dench v hlavní roli dokazuje, že je stále královnou. ()
Námět je prvoplánový doják a je jedno, že je film natočen podle skutečné události. A jako prvoplánový doják zprvu působil i film, ale nakonec se jím nestal. Jistě že tu byly dvě tři emotivní scény, ale rozhodně nebyly tak intenzivní, jak nasvědčovalo téma. Philomena mě prostě za srdce nevzala tak, jak jsem očekával. Z mého pohledu se jedná o trochu suchopárné drama o hledání s trošku lacinou střelbou do řad katolické církve, ačkoliv magdalenské domy samozřejmě nejsou něčím, čím by se mohla církev chlubit. Film se tak může pyšnit především výkonem Judi Dench, díky níž získal punc uvěřitelnosti a i příjemným vystoupením Stevea Coogana. Ještě bych přičetl k duhu, že se tvůrci nesnažili o citové vydírání a i proto hodnotím Philomenu lehce nadprůměrně. 60% ()
50%. Moje recenze na Filmech podle Jerryho. ()
Reklama