Režie:
Woody AllenScénář:
Woody AllenKamera:
Carlo Di PalmaHrají:
Josef Sommer, Michael J. Fox, Mayim Bialik, Woody Allen, Robert Stanton, Edward Herrmann, Rosemary Murphy, Julie Kavner, Austin Pendleton, Dom DeLuise (více)Obsahy(1)
Roku 1961, kdy je studená válka nejžhavější a vzájemné popichování Spojených států amerických a Sovětského svazu hrozí co chvíli přerůst v atomovou katastrofu, se kvůli jistému nedorozumění ocitá americká rodinka Hollanderů (Woody Allen, Julie Kavner, Mayim Bialik) v nepříliš přívětivé turistické destinaci. Na východní straně železné opony, uprostřed blíže nespecifikovaného nepřátelského území, kde jediný spásný bod představuje americká ambasáda. Přítomnost tří povětšinou hlučných, brzy navíc politicky zneužitelných osob urychlí šedivění vlasů mladého ambasadora Axela Mageeho (Michael J. Fox), avšak potěší kněze-eskamotéra (Dom DeLuise), který zde tahá králíky z klobouku již šest let. Pro Hollanderovy je nemyslitelné, aby si neplánovaný pobyt prodloužili stejným způsobem, začíná se proto rodit důmyslný (no, nakonec možná ne až tak důmyslný) plán útěku do končin nesužovaných rudým terorem. Woody Allen napsal divadelní hru Don’t Drink The Water pod vlivem společenského ovzduší již v 60. letech (premiéru měla 17. listopadu 1966) a k jejímu prvnímu zfilmování došlo roku 1969. S filmem Howarda Morrise nebyl Allen vůbec spokojený, na svou vlastní verzi si nicméně vyhradil čas až o šestadvacet let později. (Matty)
(více)Videa (1)
Recenze (38)
Televizní Allen bez New Yorku, v nedobrovolném držení na ambasádě v nepřátelské zemi a v panice, snad až příliš zmatený, což však vyvažují situace nezvyklého Woodyho rozněžnění v případě obdržení zbraně, emocionálně vyhrocený zaoceánský telefonát s obchodním partnerem a řada dalších, hladinu zábavnosti udržujících Woodyho výstupů, kde v jeho blízkosti klesá zajímavost všech ostatních postav, které v podstatě jen vykrývají přihrávky a doplňují interiér, někteří dokonce splývají s tapetami, jak trefně vyjádřil Oskar :-) ()
„A já jsem jeho skvělá manželka Carmen. Jsem také bývalá Miss Wisconsinu 1941.“ - „Pokud tomu uvěří, tak máme válku vyhranou. Někdo se podívá na ty křečové žíly a bude si myslet, že pašujeme mapy.“ Místy maximálně bláznivá komedie (obsahující i prvky satiry) s několika situacemi, které mě dohnaly až k slzám, spoustou kvalitních hlášek a odzbrojujícího humoru. Zároveň se film může opřít o komediální potenciál hned několika rázovitých postaviček jako jsou: ukecaní, uječení a věčně nespokojení manželé Hollanderovi s dcerou, zoufalý, nešikovný a zamilovaný Axel Magee a ten nejhorší kouzelnický samouk pod sluncem-kněz Drobney se svými úžasnými triky a zcela nenápadnými šiframi (zdrcený Fox a kouzlo s botou mě upřímně odrovnalo). Pro českého diváka je navíc k popukání i nechtěně směšné představení Československa roku 1961. Netvrdím, že místy filmu lehce nedochází dech, avšak tyto momenty jsou pak následně převálcovány velmi vtipnými pasážemi, které dávají na ty slabší zapomenout, proto možná budu nadhodnocovat, ale dávám plný počet, tohle je Woodyho film dle mého gusta. „Tati, pane, uvědomuji si, že mé záznamy z různých ambasád nebyly dokonalé, ale co můžu zkazit během dvou týdnů?“ – „Byl jsi v Brazílii dva týdny a začal jsi jim dovážet kávu. Můj vlastní syn, jehož jsem vychoval jako diplomata, byl požádán, aby opustil Afriku!“ – „Nerozčiluj se, tati. Někteří z nejlepších mužů v zahraničních službách jsou čas od času požádáni, aby zemi opustili.“ - „Afrika je kontinent. Byl jsi odvolán z celého kontinentu!“ – „Nejsem v tom tak přirozený jako ty.“ – „Na podobizně v Panamě tě oběsili! To jsem nevěděl ani já.“ – „Řekl jsem ti to.“ – „Ale vynechal jsi, že to byla naše vlastní ambasáda!“ ()
Je vidět, že základy téhle bláznivé satiry jsou ve Woodyho začátcích, protože takhle kousavý na základě neskutečné kadence hlášek už desítky let není. Tím spíš jde o zajímavé propojení staršího námětu s novějším provedením a o čiré herecké mistrovství. A to ať už vás nejvíc baví hlavní neurotik, dokonalý konspirátor kněz-kouzelník nebo smůlou provázený prozatímní šéf ambasády. Mistrova pohříchu zašantročená perla. ()
Příběh se odehrává na počátku 60. let v prostorách americké ambasády na území nejmenovaného komunistického státu (kterým má být ovšem shodou okolností Československo, soudě dle několikerých opakujících se exteriérových záběrů Prahy). Hlavními aktéry jsou šílená americká rodinka na dovolené (tvořená zejména Woody Allenem a Julií Kavnerovou - allenovskou herečkou, která se proslavila také jako originální hlas Marge Simpsonové) a pro diplomatické služby nepoužitelný diplomat Alex Magee (Michael J. Fox v kreaci připomínající jeho postavu ve Všech starostových mužích). Film funguje perfektně jako televizní crazy sitcom a pokud po něm nebudete chtít víc, uspokojí vás. Zejména pokud si potrpíte na typické allenovské bonmoty, třeba jako: "Jeho prarodiče byli Rusové. Milovali Rusko. Utekli jenom proto, že slyšeli, že se chystá pogrom v okamžiku, kdy si koupili nové nádobí." nebo "Jaktože není romantik? Kdo může být víc romantický než dermatolog? Je přece doktor přes kůži. Hlavní slova jeho profese jsou romantická: Nevus, Rosacea, Leukoplatia. Znít to havajsky. Úplně to evokuje tropy." ()
Jako byste zavřeli do klece několik fretek a pak jim ještě po mřížích přejížděli klackem. Hysterické, neustále pobíhání, neurotické sebestředné postavy - Allenův obvyklý charakter tentokrát dostali úplně všichni, takže se přerývaného kňourání věčných nespokojenců, stěžovatelů a hypochondrů nezbavíte ani na chvíli. Nejpříšernější byla postava kněze - neumětelského kouzelníka - když se objevil na scéně on, tak to bylo ještě o poznání horší a trapnější. ____ Původně nejspíš politická satira se v Allenově podání změnila v obsesivní pozorování skupinky narušených jedinců uzavřených do malého prostoru. ___ Užvaněnost a nevtipná přehnanost situací i charakterů mě přivádí k jedinému závěru: Tohle již nikdy více. ____ Pokud by se americká státní správa skládala z takovýchto nepoužitelných jedinců, pak by bylo s podivem, že nakonec vyhráli studenou válku oni a ne my! /21. 1. 15./ ()
Reklama