Režie:
Alex GarlandScénář:
Alex GarlandKamera:
Rob HardyHrají:
Domhnall Gleeson, Oscar Isaac, Alicia Vikander, Sonoja Mizuno, Corey Johnson, Claire Selby, Symara Templeman, Gana Bayarsaikhan, Tiffany Pisani (více)Obsahy(2)
Caleb (Domhnall Gleeson) měl neuvěřitelnou kliku. Ve firemní soutěži vyhrál hlavní cenu, týdenní pobyt na horské chatě svého zaměstnavatele, geniálního vědce Nathana (Oscar Isaac). V okamžiku kdy uprostřed pustiny vyskočí z vrtulníku, který ho na místo dopravil, dojde mu, že na tenhle týden jen tak nezapomene. Jenže ani nejbujnější fantazie by ho nedokázala připravit na to, co ho čeká v supermoderní stavbě připomínající protiatomový bunkr. Prvotní ostych zažene Nathanův přátelský přístup. Pak se však seznámí s Avou (Alicia Vikander). U přátelské dívky s krásnou tváří jen dráty vedoucí jejím průsvitným tělem prozrazují, že je ve skutečnosti unikátním technologickým experimentem. Jeho součástí se právě stal i Caleb. Jeho úkolem je prostá interakce s Avou, kterou Nathan pečlivě pozoruje a zaznamenává a testuje tak možnosti umělé inteligence. Dokáže být Ava natolik „lidská", že Caleb zapomene, že komunikuje s robotem? Dokáže v něm probudit nějaké city? Calebovi se však role pokusného morčete začne čím dál víc zajídat, zvlášť když s Avinou pomocí zjistí, že Nathan mu o svém výzkumu neřekl zdaleka všechno. (Cinemart)
(více)Recenze (1 258)
Ona očištěná od ukoptěnosti, Ona doplněná o inteligentní scénář, Ona, která neuráží. A vlastně urážím já již tím prostým srovnáním s tím filmovým paskvilem. ()
|60%| Tak co tu máme ? Dramatické sci-fi ? Možná. Rozhodně je to zajímavý projekt. V mých očích je to tak trochu něco jiného – a to rozhodně ocenuji. Scénáristicky to moc dotažené a pestré není, což je škoda. Tempo je pozvolné, ale to mi absolutně nepřekáží. Hlavní dvojice herců plus představitelka robota (umělé inteligence) – ti to všichni sehráli celkem dobře, tak nějak normálně jak by to zahrát měli. Ze začátku to působí dost zvláštně, neví se, jakým směrem se to bude zhruba odvíjet. Dialogy hlavního herce s ženou (umělou inteligencí) se vydařili. Bylo to celkem obyčejné – nic zásadního se tu neřešilo, ale mě si to získalo. Finále se trochu vyhrotilo (nebylo to teda nic co by mě výrazně překvapilo), ale dalo se na co dívat. Určitou myšlenku to mělo. Jsem rád, že to neskončilo happy endem, ale tak jak to realisticky skončit mělo. Hudba byla taková normální, ani zde nebyla potřebná. Nějaké nápady, efekty – to zde nenalezneme. No, celkově se mi to líbilo, ale je velká škoda, že byl tak obyčejný a chudý scénář. Bylo to tedy postavené dost na dialozích, myšlenkách atd, ale z tohoto směru by se z toho dalo vytřískat mnohem více. Výrazné chyby to teda nemělo. I víc zapamatovatelných scén zde mohli přidat. Mírně nadprůměrné dílko to bylo, já se bavil, na 1 shlédnutí, je to úplně ideální, ale vylepšovat by se mohlo mnohem víc a potom by to už skutečně bylo solidní drama – sci-fi. Tot vše. ()
Sofistikovaný Oscar mezi nohama Alicii Vikander. Mladý a velmi nadaný programátor Caleb je vylosován ve firemní soutěži, v níž je hlavní cenou týdenní pobyt v horském sídle jeho geniálního zaměstnavatele. Vědec mu až na místě sděluje, že se nejedná o žádný rekreační pobyt. Caleb má tu výsadu testovat A.I.s lidským vědomím, kterou vědec složitě vyvinul, ale u níž si není jistý, zda robot své vědomí jen nesimuluje. Posléze je jasné, že záhadný vědec nehraje s Calebem fér hru. Konečně dobře vymyšlené scifi, u kterého se dá přemýšlet i přemítat. Ač prosté akčnosti, s přemírou velice pozvolna plynoucích scén, rozhodně kvalitně natočené, technicky bravurní a úžasně zahrané. Jen co se na scéně zjeví Alicia Vikander, hned film dostane nejen dominantní herecký výkon, ale do celé struktury filmu začne pronikat napětí mezi trojicí ústředních postav. Film je komorně (vy)laděný, to ovšem není nic nepřekonatelného, má-li film specifickou atmosféru a dynamicky napsané dialogy, což samozřejmě u Alexe Garlanda nebyl problém. Jeho scénáře nesou většinou originálně osobitý rukopis, jenže do té doby to byl režijní paňour. A jak se ukázalo, jeho režie měla poměrně živočišný rozměr. Byl to pěkný kanec, když hlavní herečku komplet svlékl. Za mě tedy kvalitní deflorace. Vikander předvedla hodně moc ve své roli. Roztomilá, přitažlivá, nevyzpytatelná, výrazně přehrávající kohokoliv, kdo se na scéně zjevil, a to Domhnall Gleeson a Oscar Isaac nehráli nijak špatně. Herecky tedy zdatně vyvedeno. Speciální efekty byl další výrazný atribut filmu, rozhodně nepostradatelný. Nemělo hlavně být moc poznat, že tělo Vikander je trikově "robotizované", bylo nutné klást důraz na přirozenost. A i v tomhle ohledu visel sex s Oscarem za technické efekty ve vzduchu. A co vlastně chybělo tomuhle zvláštnímu scifi? Určitě pevnější zakončení. Je však velmi patrný rozdíl, s jakým konceptem britská produkce do filmu šla. Američtí kolegové by určitě udělali podobný film akčně nabušeným, i u nich lze ale najít podobně (jímavě) laděný snímek - A.I Umělá inteligence (2001), jenže tenhle byl scenáristicky vyzrálejší, zajímavěji režijně vedený a mnohem precizněji zahraný. 80% ()
Film, který si zahrává s lidským vnímáním a chápáním - rozhodně vybízí k diskuzi nebo zamyšlení po skončení. Je zajímavé si uvědomit, že ačkoli se zdá být v průběhu lehce "děravý", tak ve výsledku vůbec není. Přesně tohle z něj dělá prvotřídní film, který si krásně vede (až zavádí) diváka, aby mu nakonec "otevřel oči". Celkově jde v rámci tématiky umělé inteligence o výbornou práci - rozhodně je nad čím přemýšlet. Navíc film pozvedává i zajímavá psychologie postav (a psychologie situací) a herecké výkony. ~(4,6★)~ ()
Ex machina môže byť splneným snom všetkých sci-fi fanúšikov, ktorí majú načítané rôzne poviedky na danú tématiku a vždy túžili vidieť svoje vízie aj na filmovom plátne. Zároveň však fakt, že sa viac siaha na romány, ako poviedky vedie k záveru, že naťahovať sa dej poviedky príliš nedá a lepšie je potom sa ňou iba inšpirovať. No a Ex machina je prípad, keď niečo ako poviedka je natiahnuté do celovečernej podoby. Čiže môže mnohých ľudí svojou predvídateľnosťou a zvratmi, nad ktorými máte dosť času premýšľať, sklamať. Ja s tým žiaden extra problém nemám (trochu však hej), dokonca ani s nepôvodnosťou námetu. Dôležité je moderné spracovanie, kladenie správnych filozofických otázok a to, čo je akoby pod povrchom vecí. Pre mňa je tak tento film akousi úvahou nad evolúciou ako takou. Prečo sa robot chová tak ako sa chová, prečo sa človek chová tak ako sa chová, na základe čoho bol robot vytvorený, atď. a donekonečna....veď poznáte to, ak máte teda radi tie sci-fi poviedky. btw hodnotenie č. 4444 ()
Poselství Ex Machiny víceméně opakuje to, co už jsme slyšeli dříve, ale uznávám, že s postupem technologie je třeba znovu a znovu uvažovat nad tím, co nám pokročilá AI přinese (a co vezme). Ex Machina tohle dělá velmi elegantně a inteligentně. Všechny postavy jsou tu velmi chytré a diváka nejednou překvapí tím, že jsou krok před ním. A že si to ústřední trojka herců uživá! Gleeson, Isaac i Alicia Vikander jsou skvělý. Zvlášť Alicia má vděčnou roli a malými gesty stále divákovi připomíná, že hraje robotku. Isaac je coby výstřední génius charismatický, (právem) namyšlený a zábavný - opravdu hodně se na něj těším v nových Star Wars. Na Gleesona sice zbyl obyčejný sympatický Caleb, ale i on do téhle role dává všechno. Tenhle film mi svým pomalým, meditativním tempem a chytrostí připomíná takové ty malé, milované sci-fi jako třeba Moon, které se pořádně docení až za nějaký ten rok. Prozatím 80%. PS: Jediné, co mě mrzí, jsou závěrečné logické kiksy, kdy předtím tak chytré postavy jednají v rámci scénáře jako truhlíci. ()
Velká nuda. Čekal jsem něco většího. Jít na to do kina, tak vyhozené peníze. ()
Hodně zajímavé a napínavé. Trochu kyber svět, který vás zmate a dostane do rozpaků. Alicia je opravdu krásná. Jak s robotím tělem, tak s lidským. A ano, uznávám, naletěla jsem. ()
Spoilery! Mohu se pochlubit, že o umělé inteligenci přeci jen něco málo vím. Tento snímek popisuje přibližnou představu většiny populace, když se pojem "umělá inteligence" vysloví nahlas. Realita je ještě stále brutálně daleko od této představy a nebyl bych si tak úplně jistý, zde se této představě realita vůbec někdy přiblíží. Současným vrcholem v dané oblasti je něco, čemu se říká neuronové sítě. Dost jsem byl před zhlédnutím zvědavý na efekty, za které si snímek v roce 2016 odnesl Oscara. I když jsem mu vítězství tehdy nepřál, tak musím sportovně uznat, že robotickou Aliciu Vikander měli páni vytvořenou opravdu luxusně. Snímek se dost opírá o snadno uvěřitelná fakta, takže k němu jistou míru uvěřitelnosti opravdu chovat lze a tohle pro mě bylo jedno ze zásadních kritérií, které by mi mohlo sledování zásadním způsobem otrávit. O něco méně uvěřitelné je chování všech zúčastněných. Hlavní hrdina - nejbohatší člověk na světě, se snaží si hrát na děsně cool pána, přitom všichni dobře vědí, že nejbohatší lidé jsou nudní. V ruce nepřetržitě svírá pivo, čímž se v mých očích nestával nějakým více cool člověkem, ale pouze způsobil, že jsem si pro jedno zašel taky. To co zřejmě mělo být největším překvápkem, jsem i v podnapilém stavu odhalil dosti brzy. Asiatka byla již na druhý pohled větším robotem než Alicia Vikander, tudíž logicky nižší verzí robota. V jejím případě spíše verzí sex bota, pokud něco takového vůbec v Japonsku již existuje.Trošku jsem se zhrozil při pohledu na monitor počítače, když zrzoun jednoduchým cyklem s finálním výpisem na obrazovku, přeprogramoval obsluhu tak rozsáhlého systému v případě poruchy. V závěru samozřejmě nemohlo následovat nic jiného, než důkaz, na který jsme všichni netrpělivě čekali. Jak Alicia prokáže svoji "lidskost"? Závěr se mi celkem zamlouval. Očekával jsem něco ve stylu, že mezi hrdiny vznikne zamilované pouto a oddají se vášnivému sexu. Přičemž, pokud v robotické cicině nepřeskočí nějaká ta jiskra, tak by tento sex mohl zrzoun snad i přežít. Stydím se, že mě nenapadlo, že tím největším důkazem lidskosti, jaký může robot prokázat, je skutečně umění zabíjet. A to tomu není zase tak dlouho, kdy jsem četl Čapkovo veledílo R.U.R. Rouškou tajemství mi však zůstalo zahaleno dobíjení slečny Vikander. Pokud jsem správně postřehl, tak se měla dobíjet nějakým strašně komplikovaným způsobem skrze budovu, ve které sídlila. Teoreticky by nějakou chvilku vydržet mohla, ale svoji vysněnou křižovatku si opravdu zřejmě moc neužije. Tohle chtělo více domyslet. Kdybych já takovou robotickou paní sestavil, tak bych ji osobně navrhl dobíjet pohlavním stykem. Copyright © 2016 ()
Ex Machina je inteligentní a sofistikovaná směs sci-fi a thrilleru, která je ohromující, ambiciózní a nesmírně napínavou podívanou, jejíž průběh děje nelze dopředu odhadnout - většinou se totiž vyvíjí zcela nepředvídatelnými a neotřelými způsoby. Poměrně úspěšně rozvíjí filozofický diskurz na téma umělé inteligence a s ní spojených rizik, zabývá se otázkou týkající se důvěry lidstva v pokročilé technologie a tím, zda existuje hranice, za níž už se stírá rozdíl mezi robotickou bytostí obdařenou umělou inteligencí a člověkem jako takovým. Působí maximálně současně a realisticky, přičemž se opírá o možnosti internetu a dnešních technologií a o aktuální vědecké poznatky v oblasti robotiky, bio-mechaniky a softwarového inženýrství. Navíc je opravdu skvěle natočená, bravurně napsaná, herecké výkony jsou prvotřídní a technická stránka znamenitá. Alexi Garlande, tleskám. Delší recenze ZDE ()
Opravdu inteligentní film. Celkem mě to zaujalo. V některých věcech mi to přijde jako hodně převratné sci-fi. Rychle vás to vtáhne do děje. Jestli jsem v komentáři k Chappiemu psal, že nakousli téma, co je to vlastně vědomí, tak tady se to řeší vlastně celou dobu. Ale jedná se spíše o komorní, filosofický a konverzační snímek. Akci od toho určitě nečekejte. Místy jsem si vzpomněl i na Blade Runnera díky Turingově testu. Taky se mi dost líbila ta úžasná příroda. Takže Caleb vyhraje týdenní zájezd do odlehlého domu svého šéfa Nathana někde uprostřed divočiny. Ten je vynálezce Blue Booku (alternativa Googlu) a experimentuje s umělou inteligencí. Taky je docela šovinista a alkoholik. Působí opravdu nedůvěryhodně. Chce tedy po Calebovi, aby zjistil, zda jeho robot Ava funguje správně. Začnou tedy každodenní sezení. Postupně se poznávají a začínají vyplouvat emoce. Kdo by se nenechal okouzlit nádherným obličejem Alicie Vikander? :) Občas jsem si tam všiml jisté paralely s Biblí. No a pak se samozřejmě všechno zkomplikuje. Na herce je film opravdu chudý, ale to mu nic neubírá. Místy to mělo i trochu hororovou atmosféru, hlavně během výpadků proudu. No a ke konci už víte, že to může skončit jenom několika způsoby... Samotné finále mě docela překvapilo. I hudba byla parádní. "Teď z toho udělámě Star Trek. Zažehneme motory" :D ()
Velice zajímavý film. Akci v něm sice člověk nenajde, ale za to umí upoutat. Dost jsem se do toho zažral. Jednu chvíli to fakt vypadalo, že se z Avy stává opravdu lidská bytost. Nakonec její inteligence překvapila všechny :) Výborné to bylo. ()
Krom Interstellaru si nepamatuji, kdy bych z filmu zůstal takhle opařenej. Ano, znalci žánru namítnou (a namítají), že už od scény číslo dvě bylo jasné, jak to dopadne a v kolika jiných filmech toto téma bylo zpracováno lépe, ale já visel na plátně od začátku do konce a stále netušil, jak to dopadne. Přesně takovéto filmy mám rád. Jeden barák (+ krásná příroda), tři (velmi dobří a dobře pasující) herci, silný scénář. Konec lehounce natažený, ale i tak skvělý film se spoustou zvratů. Já říkám pořád, že s těmi plechovými potvorami není radno si zahrávat... 100% ()
Třetí rok po sobě dostáváme v kině po jedné umělé inteligenci. Po Her a Transcendence tu máme (Deus) Ex Machinu, tentokráte poprvé zhmotněnou. Líbezná, nikam nespěchající sci-fi, která se v průběhu změní v agresivní deprimující snímek s tíživým dopadem. V paměti ovšem tradičně nejlépe utkví soundtrack - mysticky něžná hudba, která se na povel změní v nervydrásající monotónnost. A jak tak stále zní v hlavě, nese s sebou onu nezodpovězenou otázku - co nás dělá lidmi? Více zde. Nejlepší soundtrack z filmu: Bunsen Burner. 80 % ()
Ani neviem kde začať s týmto filmom. Je to veľmi fascinujúci film s vynikajúcimi nápadmi zrealizovanými skutočne vynikajúco. Alicia Vikander v role Avy nesklamala. Je absolútne fantastická a rovnako aj Domhnall Gleeson v role Caleba. Príbeh sa v niektorých momentoch podáva aj vizuálnym štýlom, čo je skutočne radosť sledovať, no najlepšia časť je pre mňa asi záver filmu, ktorý vám v žiadnom prípade nebudem spoilovať... pozrite si to sami na vlastné oči. Okrem toho aj film výborne vyzerá, sú v ňom skvelé dialógy a celková atmosféra vás pohltí natoľko, že ani nebudete vedieť, kedy film bude na konci. Dúfam len, že to nebude mať zbytočné a hlúpe pokračovanie, lebo by to mohlo len pokaziť dojem. Myslím, že tento film časom bude len lepší a lepší. ()
Zajímavá myšlenka a příběh o Umělé Inteligenci. Jak bychom se stavěli my k danému vynálezu, když už samotná existence něčeho takového by z nás samotných dělala v křesťanských očích bohy, či hraní si na ně? Zodpovědnost, která by doprovázela vše, co děláme s takovou bytostí. Snažil jsem se vžít do samotné Avy, do jejích pocitů a myšlenek. Co bych v dané situaci dělal já? Dílo vyvolává neskutečné množství otázek už jen svou existencí. Podněcuje k debatě, ačkoliv samo o sobě představuje pro diváka málo. Nedokázal jsem sympatizovat s žádnou postavou a nenašel jsem si cestu do tohoto příběhu o duši ve stroji. Jako dvacetiminutový kraťas bych to ocenil daleko víc. Takhle to bylo vlastně jen nudné komorní drama bez silných dialogů, ale s krásnými efekty. 60% ()
Zdánlivě zajímavý, avšak nudný epos, vyústivší v jednoduchou pointu až v posledních 10 minutách. Zahrané neherci... ()
Z robotického původu bych byl klidně schopen podezřívat v první řadě programátora Caleba. Jeho herecký představitel (Domhnall Gleeson) mu totiž nevdechl po celý čas naprosto žádné emoce. Gleesonův odtažitý a jednotvárný výkon mě spíše uspával a k samotnému hrdinovi Calebovi chyceného do pasti jsem si nedokázal najít vůbec žádné sympatie. Ještě více nesympaticky na mě působil Nathan, málem až hulvátské pojetí mi k postavě geniálního a manipulativního vědce příliš nesedlo, byť ze strany Oscara Isaaca se jedná o zdařilý výkon. Nechybí zde i jistá atmosféra, ač osobně mi nepřipadala nějak zvlášť fascinující a nepodmanila si mě natolik, abych byl po celý čas ní pohlcen. Zatímco Američané by nejspíš podobný film naplnili obrovským patosem, britský režisér Garland s hlavním hercem nabízí protiklad v podobě možná až příliš chladně odtažitého snímku. Nejsilnější složkou pro mě vedle námětu zůstal vizuál, který mě dokázal zaujmout, především pak ty záběry z přírody (ta vytvořila pěkný kontrast k modernímu podzemnímu domu bez oken). Obzvlášť se mi líbila závěrečná sekvence s kráčejícími stíny. Samotný příběh nabízí nesporně silné a působivé okamžiky, menší problém mám s jeho nataženou stopáží na necelé 2 hodiny, protože bych ho viděl vhodný spíše pro pěknou sci-fi povídku. Skrze zápletku proměny silného vztahu mezi osamoceným mužem a robotem s krásnou tváří mladé ženy jsem si hned v úvodu vzpomněl na povídku The Lonely z černobílého TV cyklu Twilight Zone, která sice trvala jen něco málo přes 20 minut, ale za ten krátký čas dokázala ve mě vyvolat a zanechat neporovnatelně silnější emoce, než celá Ex machina. [55%] ()
Alex Garland si napsal chytrou komorní sci-fi pro tři a půl herce. Což bohužel není ideální materiál pro debutujícího režiséra. Film je stále o krok napřed, jakmile jsem si položil otázku ohledně něčeho, co mi tam neklapalo, vzápětí přišla odpověď, která filmovou verzi obhájila. Jistě, v závěru už moc možností nezbývalo, ale stejně si říkám, že zkušený režisér by z toho možná vybrousil něco dokonalejšího. Ale i takhle je to velmi dobré! ()
Alex Garland údajně studoval umělou inteligenci deset let než se pustil do natáčení! Na filmu se to sice příliš nepodepsalo, tedy pokud ono desetiletí nestudoval zákony robotiky na Wikipedii, ale on ten sci-fi rámec byl nakonec vedlejší. Jako hlavním se mi jevil lehce oslintaný Freud s více či méně podvědomou touhou vyzkoušet automatickou vakuovou pumpu. Reklamnímu sloganu : "A pak už to máte vždycky zadarmo a bez práce!" by evidentně hlavní hrdina podlehl a pravidelně podléhal rád i dál. Tolik k sympatiím, které jsem k jedné z hlavních postav choval, byl celý já. Ex Machina však táhne nejen za penis, ale svůj konec vám vrazí doslova rovnou do pr.. zad. A místo vyvrcholení v podobě uspokojivého zasunutí čipu do zdířky se dočkáte jen nekompatibility kontaktů. Parádní závěr tedy vylepšil do té doby průměrnou a nijak překvapivou podívanou. Neuspokojená čtyřka. ()
Reklama