Režie:
Robert BressonScénář:
Robert BressonKamera:
Philippe AgostiniHudba:
Jean-Jacques GrünenwaldHrají:
Paul Bernard, María Casares, Elina Labourdette, Lucienne Bogaert, Blanchette Brunoy, Bernard La Jarrige, Jean Marchat, Yvette Etiévant, Marcel Rouzé (více)Obsahy(1)
Nešťastně zamilovaná Helene se svěří svému přelétavému milenci Jeanovi, že už k němu necítí to, co dřív. Ten se o jejich vzájemném vztahu vyjádří obdobně a následně se spolu rozejdou. Jenže Helene lhala a její vyznání bylo jen zkouškou milencovy věrné lásky, při které Jean neuspěl. Zhrzená žena se rozhodne pomstít a využít k tomu dceru své staré známé, kabaretní tanečnici Agnes. (Sarkastic)
(více)Recenze (28)
A ono to konečne prišlo, teda, že som ohodnotil na MAXIMUM, a pritom som nad tým ešte dlho rozmýšľal, odkedy som včera večer tento podnetný film dopozeral... Režisérova filmografia je niečím naprosto ojedinelá a fascinujúca, pretože ešte dlho po skončení mi samotný film uviazne v hlave, a to je presne prípad i Dám z B. lesíka. Sledoval som akýsi francúzsky, klasický, „milostný trojuholník” postáv - Hélène (iniciátorka, t.j. sprostredkovateľka), ďalej, Agnès (tanečnica s pochybnou minulosťou) a Jean (neviem presne, čomu sa venoval, ale biedu určite netrel). Do poslednej minúty som si absolútne nebol istý, ako sa udalosti vykryštalizujú, či do šťastného konca, alebo do pravého opozita, tak to som zistil až pár sekúnd pred koncom tohto brilantného čiernobieleho filmového počinu, a to je už čo povedať, že aj taký „Majster napätia” , legendárny Alfred Hitchcock, by sa asi normálne začervenal ? Bacha, nie je „napätie ako napätie” . Dalo by sa taktiež povedať, že tu máme celkovo štvoro charakterov, čiže akési kvarteto, ktoré je priam nevyspytateľné... Karty občas zamieša i mama tanečnice, Mme. D, ktorá sa až príliš prispôsobuje a podriaďuje autoritatívnej manipulátorke Hélène. Totiž, ona už vie prečo. _Elina Labourdette a Lucienne Bogaert ma totálne ohromili ! María Casares bola zdrojcom všetkého zla, že jej úloha vyslovene nadmieru sadla. _ “Jeden z filmov, ktorý musíte vidieť, pokiaľ umriete” ! Teda, podľa classica. PS: Montage+Images de=magnifique !!! ()
Téma pomstychtivé ženy, která se rozhodne nastrčit svému milenci jinou dívku, aby pocítil to stejné co ona, mi nepřijde vůbec originální a hlavně v tomto snímku není nic, co by ho nějakým způsobem ozvláštnilo. Jenom hlavní hrdinka se svými lstivými pohledy to opravdu neutáhne. A závěr už asi nikoho moc nepřekvapí. Moje druhé setkání s Bressonem tedy dopadlo podobně jako to první, znovu jde o skrz na skrz průměrný film. ()
Film, v němž už se rýsují charakteristické prvky Bressonova stylu. Herecky uměřené, ale ještě ne úplně umrtvené. María Casares jako intrikánka Helene mě úplně okouzlila. Pozorný divák si taky všimne, že věta "Zhřešila jsem jen tím, že jsem milovala" je zopakováním téže klíčové věty z předchozího režisérova filmu (Andělé hříchu). ()
Velmi teatrální. Ani na vteřinu to nelze vnímat jako lidské drama, jde prostě o "modelovou situaci", navíc s dost nepřesvědčivým vývojem. Není to poprvé, kdy si nejsem jistý, jestli je vyznění filmu Bressonův záměr, nebo výsledek nějakého jeho selhání. Přesto to ale opět bylo zajímavé na sledování (a poslouchání). Podivně hluchá prostřední třetina ale dost kazí zážitek. ()
Doporučujem si prečítať Bazinovu analýzu filmu, nie príliš pozitívnu. Možno aj tým som bol vopred ovplyvnený a aj preto mi film pripadal akýsi mdlý, statický a bez šťavy. Ale forma, štýl a noblesa postáv sú také, aké tie najlepšie filmy tohto obdobia majú. Bresson ešte bez svojich najtradičnejších trademarkov, detaily rúk by sa sem aj tak nehodily. Helene vyzerá, čiže je nalíčená ako vyslankyňa z pekla, Agnes naopak ako svätica, ani by som jej minulosti na Jeanovom mieste neuveril. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (3)
- Film byl inspirován příběhem Paní de la Pommeraye v "Jacques le fataliste et son maître" od Denise Diderota. (Cucina_Rc)
- Režisér Robert Bresson chtěl ve filmu zachytit skutečné slzy, ale se slzami Marie Casarès, představitelkou Hélène, nebyl stále spokojen. Přinutil ji tedy, aby si do okolí očí nakapala glycerin. (Cucina_Rc)
- Dialógy napísal spisovateľ a filmový režisér Jean Cocteau. (Bilkiz)
Reklama