Režie:
Veiko ÕunpuuScénář:
Veiko ÕunpuuKamera:
Mart TanielHudba:
Janne LaineHrají:
Roman Baskin, Laine Mägi, Jass Seljamaa, Peeter Volkonski, Lauri Lagle, Jaanika Arum, Laura Peterson, Rita Raave, Jan Uuspõld, Triin Ruumet, Mari Abel (více)Obsahy(1)
Filmem Free Range pokračuje režisér ve své typické tvorbě vyznačující se vysokou filmovou kvalitou, cynickým tónem, skvělým retro soundtrackem a nadčasovým tématem hledání svobody a volnosti. Příběh o mladém muži, filmovém kritikovi s různými kariérními možnostmi a rýsujícím se šťastným manželstvím je pozoruhodným pohledem do světa dnešní kultury a filmu. Nepřítomně působící, věčně podmračený, zdrogovaný a opilý Fred si žije ve svém vlastním světě, který je na hony vzdálen od toho běžného, který se mu příčí a protiví. Když je kvůli nepříznivé recenzi propuštěn z práce a přítelkyně mu oznámí, že čeká dítě, mladý rebel čelí těžkému rozhodnutí – přijmout či nepřijmout nečekanou zodpovědnost a jak vůbec naložit se svým životem. (Film Europe)
(více)Videa (1)
Recenze (15)
Mnou viděné filmy z letošního karlovarského fesťáku mají takřka ve všech případech dvě společné vlastnosti. Zatím je ohodnotilo pohříchu málo lidí a po mnohem větším hříchu se s většinou těch hodnocení dost rozcházím. Free range skutečně není bůhvíjak ukecanej film, jenže toho se nemusí lekat ani ten největší hollyvůďák s verbálním apetitem děvčat Gilmorovek. Film nevyužívá jako jazykovej prostředek klasickej dialog (zřejmě trochu nuda na neortodoxního rebelskýho umělce), ale k divákovi hovoří skrze situační absurditu, atmosféru okamžiku a hlavně skvělej soundtrack. Pár slov vždy vhodně vyřčených a připravených tichem jako blesk na obloze skvěle působí většinou skrze chladný a vkusný humor. Jeden zde přítomný komentátor píše o nesympatiích hrdiny a prázdnotě příběhu. Vnímáme film zřejmě zcela odlišně, protože čím tento uživatel trpěl, to pro mě byl zcela výborně ztvárněný skutečný odpor k běžnýmu stylu života. Ne pro nápravu, ne na efekt, ne z jakýhokoliv důvodu, čím by chtěl hrdina něco získat. Jde o čistou neschopnost fungování, bezvýchodnost, nepředstírané utrpení a nepochopení, rozervanost. Mladej spisovatel je 100 procenty autentickej a v žádné situaci se nechová vypočítavě. Kdykoliv byste ho chtěli praštit nebo mu něco vyčítáte, pak mu nerozumíte a v podstatě to znamená, že jste šťastný člověk, ale taky s nikým nebudete kvůli bundě na silnici. ()
Zvláštní film, který vzdáleně připomíná Oblomova nebo romány Dostojevského (možná i Turgeněvovy zbytečné lidi). Ten hoch mi byl nepříjemný svým vzhledem a oblečením, dlouho jsem nerozuměl, co vlastně cítí - byl to vlastně odpor vůči všemu konvenčnímu, díky čemuž se život zdá zbytečný a bez jakéhokoliv smyslu. Dýcháme, jíme, kálíme a umíráme. Jedna dobrá myšlenka o lhaní za minulého režimu a renovovaného kapitalismu tam zazněla, ale asi mi ten film projde mým vědomím bez zapamatování. Některé nechutné scény (závěrečný sedánek, kdy opilý Fred začal zvracet). Ostatní lidé se mu snaží pomoci,ale on odmítá jakékoliv podřízení, a proto vlastně ztrácí jednu práci za druhou... Trochu ho chápu, ale celý film byla jedna velká nuda. Hudební stránka? Když člověk nerozumí anglicky, tak z toho nemá nic. A co vlastně znamená slovo range? Moment... Rozsah - a dalších asi devět významů, nevím, který správně dát.... Volný rozsah, tak to vůbec nechápu. ()
Hlavní hrdina mě hned od začátku nesed. K filmu jsem se dostal díky kecům ve zdejším obsahu, jako že filmový kritik na to jsem byl zvědav, jenže z celé této nechvalně proslulé profese je jen úvodní minutka, kdy Fred napíše o Stromu života, že je to teploušký film a vyrazí ho. No a pak už se jen fláká, chlastá a sere na práci a jako vrchol, že neví jestli bude táta dítěte co čeká s přítelkyní nebo ne. "Užasný" fakt. Přesto nedám odpad, protože schopnost vyprávět obrazem, zprostředkovat pocity přes záběry kamery, vtipný scény a skvělej soundtrack film dokáží s přehledem vyšvihnout do průměru. ()
Ukazuje sa, že kaurismäkiovský štýl máloslovného humoru je možné variovať. Balada o prijatí sveta kombinuje treskutovtipné scény, prihovárajúce sa divákovi najmä obrazom, skvelé songy, prírodné scenérie a úvahy o prijatí zodpovednosti. Tie úvahy a citáty z diel filozofov a spisovateľov sú ale v kontexte zasadenia do scény tiež absurdne vtipné. Je vidieť, že režisér Veiko Õunpuu, ktorý napísal aj scenár má odpozorované a nažité. Pretože nevznikol patetický kŕč vygrcaný z žúrkového ťahu (ako 90% súčasnej produkcie mladých a perspektívnych režisérov a režisériek), ale prvotriedna súčasná dráma s pozitívnym vyznením. A vynikajúcim situačným humorom, včleneným organicky do príbehu. To sa veru často nevidí! Už Jesenný bál bol skvelý film a Free Range existenciu kvalitného režiséra z Lotyšska len potvrdzuje. Rebel s príčinou pre tretie tisícročie. Alebo biely kôň bez princa. Vyberte si. Tento divácky zážitok veru stojí za opakovanie! ()
Kdyby to nebylo na festivalu a ještě první můj film, dám odpad. Je pěkné, že chtěl režisér chtěl vyprávět příběh o ničem, v němž hraje nejméně sympatický hlavní hrdina všech dob, ale možná tento snímek nemusel opustit hranice Estonska. Scénář by bez pauz vydal na max. 15 minut, zbytek jsou prodlevy, umělecké záběry do tupé tváře začínajícího spisovatele, neustále hulícího. To je třeba ještě dodat, že těch 15 minut děje si musíte spíš vydedukovat, postavy toho řeknou tak málo, že se těšíte na každé slovo (a pak si říkáte, že radši mohly ještě mlčet). Ale opravdu a především, nevím, proč točit film o někom tak lidsky nepříjemném, jako je tento pán...ještě drobný, z mého pohledu vtipný dodatek pro MartinaNDL, cituji z jeho recenze: "Jde o čistou neschopnost fungování, bezvýchodnost, nepředstírané utrpení a nepochopení, rozervanost..." Přesně. Sám bych to líp nenapsal, o tomhle film je. A na to bych se jako měl dívat znova?:-)) ()
Galerie (5)
Photo © 49. MFF Karlovy Vary 2014
![Free range - Balada o přijetí světa - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/577/158577656_7c3e58.jpg)
Reklama