Režie:
Juraj NvotaKamera:
Jan MalířHudba:
Ľubica ČekovskáHrají:
Táňa Pauhofová, Ondřej Vetchý, Milan Mikulčík, Anna Šišková, Július Satinský, Csongor Kassai, Lukáš Latinák, Ady Hajdu, Szidi Tobias, Zuzana Kanócz (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Tatiana Pauhofová a Ondřej Vetchý v slovensko-českém koprodukčním filmu o pokušení, tajemství i bezradnosti lásky, situovaném do třicátých let minulého století. Téma pokušení a věčné bezradnosti v hledání lásky objevuje scenáristka Scarlett Čanakyová a režisér Juraj Nvota v osudech českého notáře a jeho dcery na malém slovenském městečku v třicátých letech minulého století. Jemná a ironická analýza lidských citů a nesplněných přání zrcadlí až překvapivě aktuálně současné citové bariéry, hroucení konvencí i touhu po pevných hodnotách v lidských vztazích.
Poklidné plynutí života místní smetánky maloměstské společnosti, jejíž součástí je český notář, lékař, ředitel obecné školy, učitel, pan správce a jeho manželka, naruší náhlý příjezd dosud utajované dcery pana notáře, Valentiny. Notář nejprve donutí svého přítele, aby se prohlásil za Valentinina otce, nechce si pokazit reputaci. Sám má život komplikovaný, plný lehkomyslných pletek se dvěma ženami. Vlivem dívčina působení však poprvé v životě prochází zmatky pocitů, kterým ani sám jako pravý starý mládenec nerozumí. S jeho proměnou se vychyluje i dosavadní propletenec milostných vztahů a nadějí. I nezralá Valentina prožívá bouřlivé období ve svém citovém životě. Sled absurdních nedorozumění, vznikajících ze zbytečné lži a přetvářky, strachu o vlastní důstojnost, vedou až ke komickému, grotesknímu konfliktu...
(Česká televize)
Recenze (50)
Táňa ako mladé zubaté dievča Valentína znovu niečo ukázala a nebol to len intímny kúsok tela, ale aj slušný výkon ako žena troch mužov. Príbeh v štýle ľúbi alebo neľúbi trochu nudil, možno bolo nutné sa do neho viac ponoriť, ale na slovenský film príjemný zážitok. –––– Pán farár, je ľúbiť hriech? ()
,,ASPOŇ UMREL NA PRESLADENÝ ŽIVOT, NIE? PEKNÁ SMRŤ." ,,NIE, DOSTAL KVAPAVKU!" ,,NA KVAPAVKU SA NEZOMIERA." ,,TAK TO BOL SYFILIS!" __ Kedysi boli ,,Kruté radosti" jedným z mála počinov, ktoré vedela naša kinematografia behom roka vyprodukovať a bola im preto venovaná aj väčšia pozornosť. Možno aj z dôvodu, že išlo o posledný film Júliusa Satinského, ktorý tu dostal málo výraznú úlohu a preto herecky najviac upútali akurát dospelá Pauhofová a Mi-mi-lan M-mikulčík. Námet je však ako z telenovely, kde každý rieši každého a výsledok ide celý od nikam k nikam. Výrazne lepšie sú na tom formálne kvality filmu, čo napokon prekvapivo postačuje ku štandardnému diváckemu zhliadnutiu. (1107. hodnotenie, 45. komentár k filmu) ()
Myslím, že existuje spousta lepších filmů na téma "lolitka čeří stojaté vody". Btw trochu mě zmátlo, že sedmnáctiletá Valentína až v tomto věku zažívá první menstruaci. Nebo jí má být méně? Těch 17 jsem našel v jedné recenzi. // Značný rozpor mezi nabubřelým oficiálním textem distributora a všedností vlastního filmu. 50% ()
Kruté radosti to mají vlastně už v názvu. Jsou smutné, ale i úsměvné. Idylické, romantické, ale i dramatické. A mohou se plně spolehnout na herecké obsazení. Zvláště mě potěšila Táňa, která zde dostala možnost konečně se projevit v klasickém celovečeráku a vedla si na výbornou (navíc si to její vnitřně rozpolcené ošklivé kačátko snad ani nejde nezamilovat). A rozhodně je třeba zmínit milý part pana Satinského, pro kterého to byla bohužel poslední role (skoro až mrazivé loučení v závěrečném záběru). Film jsem si dlouho užíval, bohužel poslední necelá půlhodina děj posunula směrem, ze kterého jsem byl mírně rozpačitý (vyvinul se v něm takový vztahový propletenec, že jsem chvílemi ani nevěděl, kdo vlastně doopravdy s kým…) a úplný závěr byl už skoro fraška. Hodnocení je tak nějak přesně na rozmezí 3/4*, ale za celkový příjemný pocit z filmu přece jenom zaokrouhluju nahoru*. „Líbila se ti?“ – „Kdo?“ – „Anna Karenina.“ – „No, líbila…skočila pod vlak.“ ()
Nvotu mám naozaj veľmi rád. Aj ako herca a aj ako režiséra. Myslím si, že so Šulíkom patrí k tej malej skupine tvorcov, ktorý sú produktívny, osobitý a na ich diela sa dá pozerať. Na Kruté radosti som sa tešil, ale namiesto uceleného príbehu som dostal mozaikovitú schematickosť rôznych postáv, ktoré sú späté prostredím. Lenže nejaký výraznejší presah som u nich nenašiel. Jednak je to preto, lebo ten mikrosvet je naozaj zobrazený len sporadicky a tiež preto, lebo emócie tak potrebné pre stotožnenie som tu nenašiel. Som rád, že Vetchý, Mikulčík aj výborná Pauhofová sa nestrácajú v návale sentimentu, ale ten bude pre mňa vždy potrebnou súčasťou keď príde na zobrazenie emócií. Kruté radosti sú o nedospelých ľuďoch, samote a možno aj tom zle v každom z nás, ale spôsob akým to Nvota zobrazuje je príliš odťažitý aby sa vytvorila potrebná katarzia. Kruté radosti sú tak síce pekne natočeným, ale emočne chladným filmom. Pre mňa skôr sklamanie. ()
Reklama