Režie:
Damien ChazelleScénář:
Damien ChazelleKamera:
Sharone MeirHudba:
Justin HurwitzHrají:
Miles Teller, J.K. Simmons, Paul Reiser, Melissa Benoist, Austin Stowell, Nate Lang, Chris Mulkey, Damon Gupton, Max Kasch, Jayson Blair, April Grace, C.J. Vana (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Andrew Neiman je devatenáctiletý jazzový bubeník, který sní o slávě, ale není si jistý tím, zda se jeho sny někdy naplní. Pronásledovaný neúspěšnou spisovatelskou kariérou svého otce je rozhodnutý vystoupat až na samotný vrchol nejprestižnější hudební konzervatoře. Jednoho večera na Andrewa, který právě cvičí na bicí, narazí Terence Fletcher, dirigent, proslavený svým učitelským talentem ve stejné míře jako svými nemilosrdnými praktikami. Ačkoliv si spolu toho večera příliš mnoho nesdělí, probudí Fletcher v Andrewovi touhu dosáhnout svého cíle. K Andrewovu překvapení dalšího dne Fletcher požádá o to, aby byl Andrew přidělen k jeho kapele. Tento jediný čin mladíkovi navždy změní život. Zpočátku je Andrew nucen fungovat pouze jako „záskok" a otáčet partituru hlavnímu bubeníkovi. Ale na příští soutěži, které se kapela účastní, hlavní bubeník řízením osudu či něčím přičiněním ztratí svou partituru. Andrew, který zná celý part nazpaměť, dostane šanci hrát. Ačkoliv se tímto činem odcizí ostatním hudebníkům, kapela soutěž nicméně vyhraje a Andrew má šanci stát se Fletcherovým novým oblíbencem. (Falcon)
(více)Recenze (1 392)
Předně musím říct, že je mi hudební a natož pak jazzový svět na hony vzdálen....Film je to bezesporu kvalitní, jen nechápu proč z obyčejného drilu je udělaná akčňárna na urovni Rockyho- bát se svého učitele hry na klavír? Ach Bože...To ovšem nepopírá skvělý výkon J.K. Simmonse v roli despotického Fletchera, který se snaží z každého dostat co nejvíc za jakoukoliv cenu a snaživého až arogantního nováčka Andrewa...Jak jsem říkal je mi tento svět cizí, jedna pararela by tu byla, vedl jsem a stále pomáhám s vedením oddílu karate (mimochodem mnohem pochopitelnější místo pro sadistické vedoucí a trenéry), ale vždy jsem volil vdosažení cíle být nejlepší úplně jiný postup, a Fletcherovi praktiky neschvaluju - jde to i jinak- jo a dal bych přednost holce před nějakou stupidní kariérou bubeníka....Konec byl však špičkový, takže okouzlení filmem chápu...80% ()
Absolútne som nevedel, aký film idem pozerať. O jazze toho veľa neviem. Asi si niečo pustím. Strhujúci a inšpiratívny film. ()
| Sony Pictures Classics | Napínavé od začiatku do posledného úderu do bubnov. Chazelle a J.K. Simmons tu predvádzajú výkony svojich životov. | Hodnotenie: 10/10 | ()
Být bubeníkem můžete, být nejlepším bubeníkem musíte kurva protrpět. Své o tom ví Andrew student prvního ročníku jedné NYC univerzity, kde se utká v třídním boji proti brutálnímu učiteli jazzu. Plno naschválů, fyzické a duševní bolesti a neortodoxní Whiplash nářez pro milovníky řízného bicí. J.K. Simmons+ 80% ()
Určitě velmi povedené psychologické hudební drama. Masivní dynamika, velmi dobré herecké výkony, fajná jazzová hudba. Já byl s filmem velmi spokojen. Čekal jsem sice větší psycho jako u Černé labutě, ale ve finále to bylo celkem komorní. Ale po řemeslnické stránce není moc co vytýkat :) 80% ()
Hlavně výborný J. K. Simmons. ()
Jít si tvrdě za svým cílem, kvůli němu doslova zbourat veškeré možné hranice, sebe sama mnohokrát překonat a své původní já zapomenout. Když je motivace v podobě Fletchera, jehož učební metody jako vystřižené z Olověné vesty umí vyzvat na souboj, jde to všechno mnohem "snáz". Andrew výzvu přijme a neváhá jít v tomhle souboji na krev. Může však mít něco takového vítěze? Hudebně sportovní, nebo sportovně hudební film, v němž se sympatie přelévají ze strany na stranu, aby v závěru zmizely? Ne tak úplně, něco přeci jen zůstane. Má to výborný scénář, kameru a zvuk. Taktéž Milese Tellera a přímo démonického J.K. Simmonse. Děj nenechá vydechnout a graduje ve famózní závěrečnou pasáž, ve které pohledy a hudba promlouvají zdaleka nejhlasitěji, aby to celé končilo přesně tam, kde mělo a aby vítěz, pokud vůbec je, nebyl jednoznačný. 85% ()
3+ vic ne ()
Může být za 5* z hlediska laika jsem nenašel chybu ()
Fantastický J.K. Simmons, který ční nad všechny a všechno, včetně výborného finále. Jinak jsem tam našel bohužel pár hluchých míst a nesedl mi ani hlavní představitel. Proto pouze čtyři hvězdy... ()
Povedený temný snímek z prostředí jazzových bigbandů - především se zaměřením na bubeníka. Ačkoliv se většina filmu odehrává v temné zkušebně s kamerovými střihy mezi žákem, učitelem a bubny, má film několik silných světlých momentů. Skoro až minimalistický snímek s opakující se muzikou, která se vám dostane pod kůži. Tímto výběrem určitě nešáhnete vedle. Především strhující atmosférou a tak trochu jinou tématikou a zpracováním. 8/10 ()
* Jonathan Kimble Simmons se dotýká absolutního hereckého stropu a s výrazem trýznitele duší diriguje galapředstavení svých uměleckých schopností před plátnem. And the Oscar goes to? ** Miles Teller navzdory hlavní roli pouze zdatně sekunduje, nicméně jeho hudební nadání a především uvěřitelné a fyzicky vyčerpávající ztvárnění Andrewa přiměje diváka uvěřit autenticitě vzájemné polohy obou představitelů. Jeden bez druhého by se v celku neobešli. *** Dialog mezi oběma aktéry je veden hrubou, zvrácenou až nelidskou, zato nesmírně poutavou formou a stíhá neustále překvapovat svými zvraty ve vzájemném souboji o pomyslný pocit satisfakce. **** Jazzová hudba je pro mě španělská vesnice, ačkoliv teď se mi chce spíše říci byla. Jakmile bicí zazněly napoprvé a zbytek ansámblu se neméně zdatně ujal své úlohy, táhlo mě to hlouběji a hlouběji. A vy najednou víte, že tuhle věc zahrají opravdu jen ti prvotřídní muzikanti. ***** Finále filmu uchopuje veškeré dosavadní prvky a graduje je do maxima, přičemž neobyčejným způsobem završuje emoční bitvu hrdiny i diváka. Touha, odhodlání, strach, obětování, pomsta a uznání. Zážitek. ()
Dychberúci film s fenomenálnym finále....Oscar pre J.K. Simmonsa je nevyhnutný..... ()
Wauu, tak to byl nekompromisní nářez. U Birdmana jsem si říkal, dobrý, ale nechápu jejich problémy, tak mě to nějak nevtáhlo. Nechápu ani problémy mladých nadějných bubeníků, ale tohle byla jiná liga. Emocionální ždímačka od začátku do konce, parádní hudba, uvěřitelnej scénář, akorát stopáž. Prostě radost pokoukat. Naposledy jsem byl takhle našponovanej na Gravitaci a to je co říct. Doporučuju všem. PS: V titulkách bylo pod názvem - Nejlepší bubeník na světě. To jsem hodně nepochopil. ()
Dosť predvídateľné. Ale aj poctivo natočené. ()
smutná věc, ale jak jsem už tak brutálně zvyklej na americký happyendy, čekal jsem nějakej pořádnější doslov. Nějaký totální završení...ten kdo viděl, snad ví co myslím. Každopádně když tu někteří psali, že je to "náročný film" už sem skoro zapomněl co si pod tím představit, ale u Whiplashe jsem prozřel. To napětí v kterém vás ten film po celou dobu udržuje...bylo skoro až nesnesitelné. Fantastický střih...už dlouho jsem neviděl tak výbornou práci s kamerou a stavbou snímku vůbec. A J. K. Simmons mne jen utvrdil v tom, že role padouchů mu jdou nejlíp, čehož jsem si všiml už před 10-ti lety ve Spider-Manovi ;) Snímek by byl perfektní nebýt jediného, trochu přehnaného kiksu. Ale i přesto mu za jeho hloubku, dynamiku a dokonalé ztvárnění souboje mezi EGY dávám 5. ()
Tohle byly dvě herecký sóla na jednom plátně. Hrály proti sobě, spolu, vedle sebe... A to s takovou vervou až se krev v žilách vařila. Neuvěřitelný!!! Doslova se mi zastavil dech a v prstech mi brnělo. ()
No netušil jsem že mě takhle může zaujmout drama z Jazzového prostředí. Oba hlavní herecké výkony byly nadmíru parádní. Po grand pianu vítaná změna. ()
Budu opakovat po ostatních - J.K. Simmons to zabil! V jeho případě je Oscar zcela samozřejmý. Výborná spolupráce kamery a střihu, prostě geniální. Zvažuju, zda si to nezasunout do Top10. Slabina filmu je, že mě to nedonutilo jít na ten film dřív. :/ ()
Whiplash je jeden z mála filmů, které mě dokázaly naprosto dokonale vtáhnout. Příběh o střetnutí dvou cílevědomých tvrdohlavých maniaků stojí na třech pilířích – na hereckých výkonech, na práci s kamerou a (samozřejmě) na práci se zvukem. Kouzlo Whiplashe je v tom, že všechny tyhle pilíře jsou stoprocentní. Být jeden z nich slabší, pořád bychom se bavili o skvělém filmu. Jenže není. Nedovedu si představit, co by se dalo filmu vytknout, co by šlo ještě zlepšit … co by jej mohlo posunout dál … Chemie mezi Tellerem a Simmonsem je neuvěřitelná, jejich vzájemná rivalita chvílema jakoby trhala plátno, zatímco hypnotický rytmus bicích k němu Váš pohled doslova přikovává. Se zatajeným dechem sledujete gradující záběry a žaludek se Vám svírá v očekávání Simmonsova známého gesta. Zdvihnuté, zaťaté pěsti – utni to, stojíš za hovno. Celé to graduje až k finálnímu sólu, které sledujete takřka v transu bez schopnosti vpustit dovnitř do hlavy jakoukoliv další myšlenku… A pak jen sedíte s hubou dokořán, čučíte na titulky a říkáte si jen WOW… V historii kinematografie byla spousta snímků, které měly hlubší příběh, epičtější záběry, emotivnější prožitek … přesto se však Whiplash dokázal vyšvihnout na můj (a doufám, že nejen můj) pomyslný filmový Olymp a zařadil se mezi jedny z nejlepších filmů, které jsem kdy viděl … pro mě 100% ()
Reklama