Režie:
Frank WhaleyScénář:
Frank WhaleyHudba:
Ed HarcourtHrají:
Leighton Meester, Debra Messing, Billie Joe Armstrong, James McCaffrey, Sabrina Machado, Georgia Ximenes Lifsher, J. Smith-Cameron, Mary Costa (více)Obsahy(1)
Eleanor je třiadvacet, snaží se dělat muziku a najde si práci jako au-pair dvanáctiletého hudebního génia, cellisty Reggieho. Krůček po krůčku se spolu sbližují, dokud Eleanor nemusí z vážných důvodů odjet domů ke své rodině... Reggiemu je teprve dvanáct let a jako nadaný cellista žije díky zaopatřeným rodičům v luxusu a bohatství, i když často bez nich a hlavně bez kamarádů. Osamělé Eleanor je třiadvacet, žije daleko od rodičů, zrovna se rozešla s klukem, vyhodili ji z práce a nemá kde bydlet. Bylo snad dílem osudu, že se tihle dva potkali? Eleanor bez jakýchkoli zkušeností začala pracovat jako Raggieho au-pair. A i přes počáteční odpor našli díky společné lásce k hudbě nakonec cestu jeden ke druhému. (Cinemax)
(více)Recenze (18)
Pekný film o priateľstve medzi mladou dámou a 12-ročným chlapcom, ktorý sa utápal v samote a vlastnej podivnosti. Keby že mal autizmus, aspoň by sa mal načo vyhovoriť, ale takto bol jednoducho len divný. A tou podivnosťou nemyslím jeho nadpriemerný intelekt a talent, ale to že v podstate nemal akúkoľvek snahu zvrhnúť svoju introverciu. Aspoň, že Eleanor sa pre neho stala oporou a v podstate ho zachránila od toho stavu tápania v bezemočnom mori samoty. Ale aby stál celý film len na tomto? Čakal som určite nejakú lepšiu štruktúru a zápletku - nielen stabilný dej o sympatii a priateľstve. Za mňa max. 3*. ()
Standardně mě rozcapenost harantů hrozně rozčiluje. Tady ten kluk je ale snad prvním dítětem, u kterého mi jeho rozcapenost vůbec nevadila. Nejenom, že na všechno měl pádnej argument, on ještě k tomu vůbec nebyl blbej. No a jak jsem následně viděl tu holku, tak jsem si říkal, že tohle bude jasná dvojka. Naprosto přirozený příběh ze života dvou naprosto odlišných postaviček, které spojí náhoda. Takové filmy mám hrozně rád, protože takový příběh dokáže napsat opravdu jenom život sám. ()
V tomto filme v jednom kuse 'tlačia do kocky', až som musel vstať a ísť si urobiť polnočný snack, aby som ho vôbec dopozeral. ()
Od "Like Sunday, Like Rain" som mal isté očakávania, no musím priznať, že ma reálne napriek vysokej latke ešte dokázal trošku prekvapiť. Zvažoval som hodnotenie, ale nakoniec mu dávam plný počet hviezd. Prečo? Poďme sa na to pozrieť. V prvom rade tu máme skvelých hlavných hrdinov v podaní Leighton Maester a Juliana Shatkina. Ich priateľstvo i dialógy sú uveriteľné, sú silné a majú veľkú hĺbku. Som rád, že film mal veľké množstvo tichých momentov a necháva nás dýchať jeho atmosféru, než by z toho urobili komédiu o tom, ako sa musia pestúnka s chlapcom zbližovať a podobné veci. Preto podľa mňa film funguje. Hudba je skvelá, dialógy sú skvelé, atmosféra je skvelá, je super vidieť neznáme tváre, pre mňa skutočne príjemné filmové prekvapenie. Doporučujem. Hodnotenie: A ()
Tichý film o dvou nepravděpodobných spřízněných duších. Nádhera. Leighton i Julian byli naprosto perfektní. Pro tyhle filmy žiju. ()
Mladá Eleanor se rozejde se svým nezodpovědným přítelem,vyhodí mu kytaru z okna a po scéně kterou jí on pak ztropí v jejím zaměstnání dostane v práci padáka.Kamarádka jí doporučí pracovní agenturu a z agentury jí rovnou pošlou do velmi obrovské vily jako au-pair,aby hlídala 12 ti letého kluka Reggiho,který je velmi inteligentní,mnohem víc než jeho vrstevníci.Reggie i přes přísnou výchovu od matky není tak disciplinovaný jak by někdo očekával,ale má svá vlastní pravidla a občas uplácí členy posluhovačů v domácnosti,aby si nevšímali jeho neplnění matčiných rozkazů.Eleanor se stane jeho chůvou a zároveň blízkou kamarádkou a také oba sobě budou navzájem zpovědnicí.Moc hezký film a ještě hezčí závěr,který mě opět donutil přemýšlet nad svým dosavadním životem. ()
Neuvěřitelně milý snímek o malém géniovi a sympaťačce, které se život hroutí jak domeček z karet a mezi nimiž vzniká pouto, co vás zahřeje u srdce. Obecně mám ráda filmy se svižným dějem, ale tady mi to pomalé tempo náramně vyhovovalo a hltala jsem to od začátku až do konce. Navíc ta kouzelná hudba k tomu! Vyloženě mi to padlo do noty a do nálady a nemůžu dát jinak než pět hvězd. Beautiful! ()
Eleanor je třiadvacet je to fešná holka, ale moc neví, co se svým životem. Po seznámení s chytrým a nadaným klukem, dostává její život zase nějaký smysl. Ovšem ten smysl, nebyl asi zase tak důležitý a nenahradielný, protože ten závěr dokazuje jen to, že on ji dal všechno, zatímco ona mu dala pouze svou dočasnou přítomnost? Dala mu víru v něco, co sama poté opustí? Čekala jsem víc emocí, protože Like rain měl být o emocích, měl být o tom, jak důležité je mít někoho vedle sebe, někoho, kdo ti do života vhání žár. Like Sunday ve mě téměř nic neprobudil. Čekala jsem víc. ()
Nádherná óda na lidství. Takový ten pověstný "malý velký" film plný nádherných dialogů, který na diváka nepůsobí tlačením na pilu, ale samospádovým líčením postupného vzniku pevného mezilidského pouta mezi dvěmi lidmi rozdílného pohlaví, věku i sociálního postavení. Jediné co je spojuje je láska k hudbě a symbióza postavená na vzájemném pochopení potřeb a trápení toho druhého. Like Sunday, Like Rain mě svou přirozeností a krásou vyzařující z lidských duší dokázal pohltit a zcela ochromit. V naprosté symbióze je skvělé duo Leighton Meester a Julian Shatkin, herec Frank Whaley se ukázal také jako mistrný scénárista a režisér. ()
Nežný príbeh v tichej harmónii, ktorý v mojom vnútri zarezonoval až príliš nahlas. Pobavil, podnietil, zranil, aj pohladil, prehnaný optimizmus by mu len uškodil. Úžasný a krásny, až mi dochádzajú slová, tento film som si zamilovala... doslova. ()
Překrásné! ()
Tenhle film by byl celkem o ničem, kdyby sem tam kluk nepronesl nějakou zajímavou hlášku, která neodpovídala jeho věku. Jinak se tam ale skoro nic nedělo, jako katalyzátor tam působili akorát Eleanor bejvalej - nevýraznej a její rodinka - obyčejná. Když se hlavní hrdinové loučili, tak to bylo docela dojemný, ale tím měl film skončit. Bohužel potom ještě 10 minut sledujeme, jak Eleanor dostane trumeptu a .... a to jsem už zapomněl - takový to bylo. ()
O tom, jaká je nádherná akustika hry na cello na dně bazénu newyorské vily z konce devatenáctého století. A také o tom, jak láska k hudbě sbližuje osamělé lidi. Zní to jako klišé ? Ne poté, co shlédnete film F. Whaleyho. ()
Nějak nevím, co bylo záměrem tohoto filmu... ukázat sílu přátelství...? Nebo něco jiného? Obě hlavní postavy jsou moc fajn - Eleanor je milá a připomíná N. Portman a Reggie je osobitý génius, který má na všechno logickou odpověď. B. J. Armstrong zaujal. V jedné ze scén blíže ke konci byl film velmi dojemný - a kvůli ní si ho hlavně budu pamatovat. ()
takový malý velký film, jehož téma mě dopředu nijak moc nenadchlo. Jenže jsme byl mile překvapen. Není to film nabitý hvězdami, ani není plný dynamického děje, ten je vlastně velmi prostý. Ale o to tu nejde, jde spíš o formu, jakou je film vyroben. Je to o zachycení atmosféry, nálady, pocitů, to všechno se děje nenásilně a uvěřitelně, prostřednictvím dialogů mladé holky a ještě malého, i když mimořádně inteligentního kluka. I díky výborné hudbě se film strašně dobře sleduje, ani na chvíli jsem se nenudil, pro mě to byl zážitek, kterému nemůžu vlastně nic vytknout. 90% a doporučuju všem vnímavým filmovým fanouškům ()
Dvanáctiletý osamocený hudební génius prožije krásné okamžiky se svojí au-pair, která zástup za jeho chůvu vezme z nouze a podvůdkem. Oduševnělý film s krásnou hudbou a úžasnou atmosférou. ()
Velmi pocitovy film s nadhernym zaverom. Pecka.. ()
Obsah filmu je uváděn pěkně, leč ve výsledku se dočkáte ani ne průměrného filmu. Škoda. A rozebírat svoje dospělácké ženské trable s byť inteligentním, ale přesto 12 letým klukem, je o zadělání si na malér. Ale to je v životě, ne v tomhle filmu. ()
Reklama