Režie:
Bille AugustScénář:
Christian TorpeKamera:
Dirk BrüelHudba:
Annette FocksHrají:
Ghita Nørby, Paprika Steen, Danica Curcic, Morten Grunwald, Pilou Asbæk, Jens Albinus, Vigga Bro, Oskar Sælan HalskovObsahy(1)
Tři generace jedné rodiny se sjely na víkend. Sestry Sanne a Heidi přistoupily na přání své nevyléčitelně nemocné matky zemřít dřív, než se její zdravotní stav zhorší. S postupem času však začnou vyplouvat na povrch staré konflikty. Rodinné drama o třech generacích, které se sjely na víkend, aby daly poslední sbohem své manželce, matce, tchyni, babičce a přítelkyni. Sestry Sanne a Heidi, stejně jako zbytek rodiny, přistoupily na toužebné přání své nevyléčitelně nemocné matky zemřít dřív, než se její zdravotní stav zhorší. Zprvu jasně naplánovaná akce se však postupem času začíná komplikovat a nesnadnost nastalé situace se mísí s dlouholetými problémy uvnitř rodiny i účastníků samotných. Je jasné, že tahle rodina nikdy nepotřebovala držet pospolu víc, než právě teď. (Cinemax)
(více)Recenze (33)
XXII. FebioFest Praha - Pravé severské drama u kterého nakonci ukápne i slza. ()
Severské rodinné drama, tak jako ho mám rád. ()
Silná tematika filmu ako aj zaujímavé herecké obsadenie sú dané. Ale réžia jednoducho nedáva späť to, čo by sme od takého filmu očakávali (väčšia dilema medzi „áno“ a „nie“; katarzia hereckých výkonov; nečakaný moment prekvapenia). Veľmi dobrá Paprika Steen. P.S.: Film, ktorý by Hollywood dokázal natočiť bez klišé momentov len veľmi ťažko. Osobné hodnotenie: 75% (***) ()
Čeho se u smrti nejvíce obáváme? Tuto a další otázky nevtíravou cestou klade Augustův film a nutí o nich diváka přemýšlet již při jeho samotném sledování.Film plyne pozvolna, a to je dobře, protože i na detailech záleží, ukáže se jaký mají pro vývoj děje význam. A kdybyste si po shlédnutí první půlhodiny mysleli, že přesně víte co bude dál a nic vás nemůže překvapit, potom rozhodně neodcházejte! Film získal 4 ceny Bodil za rok 2015 (dánská obdoba "Zlatého globusu", v Evropě jedna z nejstarších filmových cen), mimo ceny za nejlepší dánský film roku i cenu pro "božského Pilou" (Rob Roy) za nejlepší epizodní mužskou roli. ()
Xkrát se přistihnu, že je mi úplně jedno, jak ostatní film hodnotí. Pro mě je podstatné, co ve mně zanechá a co si z něho odnesu. Miluju tady ty severské emoční ždímačky. Trochu mi to připomnělo Kurz negativního myšlení. Scéna s jointem je moc dobrá, ale je jich tam mnohem víc. Nejvíce se mi líbilo, jak se postupně postavy vyvinuly, ze začátku je všechno kostrbaté, ale ke konci se všichni semknou a končí to tak hořko-sladce. Všechno je tak uvěřitelné, reálné. Absolutní spokojenost, toto je prostě moje gusto, marná sláva. ()
Máme tu další dánskou rodinnou sešlost, dokonce opět nechybí ani Paprika, ale Festen 2 se rozhodně nekoná. Tiché srdce se zaměřuje témeř výhradně na samotnou eutanázii a její okolnosti, ostatní témata jsou výrazně upozadněna. Minulost každé postavy a její charakterizace se dá popsat jednou větou, naštestí to zachraňují herecké výkony. Není to špatný film, jenže ani jednou netne úplně do živého, a všední, nijak nápaditá režie matadora Augusta z něj dělá pouze průměrné severské drama. ()
Opět severské drama, které sází hlavně na chytlavé téma (tentokrát místo pedofílie je to jistá forma eutanázie). Bohužel, znovu ač zajimavé téma, jsem se cekem nudil. A znovu: jenom pro "citlivé" téma a získané filmové ceny, nemíním jít výš. ()
Děsivé téma, které má divákovi co nabídnout. A nabídnout je toho opravdu hodně. Místy hodně drsné, místy je to na zatnutí zubů, občas se objeví uštěpačný pokřivený náznak úsměvu. Mezi odlehčující momenty patří zejména nádherná scéna s hromadným kouřením trávy. Ale jinak jde opravdu o vážné téma a s tím je potřeba k filmu přistupovat. ()
O žádné velké drama nejde. Dějově je to velmi slabé a předvídatelné. ()
Som im to neveril. Vykonštruované. Taká hovadina. Ten dom by som bral... ()
Dvě hodiny jsem sledoval naprosto výborný herecký výkon matky, která umírá na Grossovu nemoc a uspořádá na rozloučenou pro svou rodinu poslední večeři páně. Další depresivní filmový počin severské kinematografie, po kterém mám chuť projít se po kolejích po stopách Ivety Bartošové. ()
Európa je Európa. A tá severná zvlášť. Bez jediného spomaleného momentu, žiadna krv, akcia, sex... A napriek tomu, alebo - práve preto - excelentné. Bravó. ()
Tak, opäť raz jedna kontroverzná téma. Tentokrát podaná jednoducho, ľudsky, cez optiku jednej obyčajnej rodiny, akých sú státisíce. Mohla by to byť ktorákoľvek. Na filme je skvelá práve perfektná psychológia jednotlivých postav, ktore sú tak rozdielne a predsa ich niečo spája - empatia a rodinné puto, aj keď si to možno nechcú pripustiť. Tie nakoniec vedú k tomu správnemu rozhodnutiu, alebo... Ako by ste sa rozhodli Vy? ()
Reklama