Obsahy(2)
Začínající 70. léta dvacátého století. Britská tajná služba dostává od přeběhlého plukovníka KGB informaci o připravované rozsáhlé ruské operaci s kódovým označením Sklo a vytvoří uzavřenou pracovní skupinu, která se jí má zabývat. Do hry ovšem velmi záhy vstupují morální dilemata, vzájemné řevnivosti a soukromé agendy jednotlivých aktérů.
Britská šestidílná špionážní série Hra svým zpracováním a atmosférou odkazuje k mistrovskému špionážnímu thrilleru Tomase Alfredsona Jeden musí z kola ven (2011), natočenému podle literární předlohy Johna le Carrého. Kromě propracovaného scénáře Tobyho Whithouse – v jehož podání každá epizoda představuje relativně uzavřený celek, na jehož konci se otevírá zcela nový level celkové hry – série vyniká dokonale navozeným retro pocitem a zvláštní melancholickou atmosférou. (Česká televize)
(více)Videa (5)
Recenze (31)
Klamavá reklama je trestná, ale vypadá to, že přirovnání ke špičkovému špionážnímu snímku Jeden musí z kola ven tvůrcům u fanoušků žánru prochází. Možná je to dané tím, že jej hodnotila hrstka uživatelů. Ve srovnání s Alfredsonovým kouskem totiž seriál vychází jako laciná napodobenina luxusních kabelek na vietnamském tržišti. V mých očích nefunguje prakticky nic castingem počínaje, protože Laurenci Kinlanovi bych věřil spíš snobského britského dandyho než elitního špióna, přes šílenou překombinovanost až po absurdně přepálený závěr, který by se hodil spíš do nějakého komiksu plného spikleneckých teorií. Dalo by se napsat, že Hra se s vážnou tváří snaží o totéž, oč se snažil akční pulpový Salt. Jenže ten se pohybuje přece jen v žánru, kde lacinost scénáře tolik nebolí. I v rámci zábavné fikce je zapotřebí dbát na to, aby celek působil v duchu toho, oč se snaží, uvěřitelně, a v tom Hra fatálně selhává. Těch zásadních zvratů je tolik, že to působí až jako nechtěná parodie. Nepoměrně líp se povedlo vytvořit zábavnou špionážní hříčku tvůrcům seriálu Takoví normální Američané. Ani ten není z reálného života, ale působí důvěryhodněji a má uvěřitelnější charaktery. Celkový dojem: 25 %. ()
Pokud se člověku líbil Tinker Tailor Soldier Spy, tak tato britská minisérie je v oblasti špionážního prostředí ještě o jeden level výše. Samozřejmě je to dáno i tím, že BBC tuto Hru hrála bezmála 6 hodin a to už se dá stihnout pořádně to rozehrát na všechny strany. Vřele doporučuji fandům špionážních filmů a seriálů. ()
Po velkém očekávání přišlo stejně velké zklamání. V polovině jsem se ztratil, v dalším čase jsem ztratil víru, že se v ději ještě najdu, a až se to v závěru přece jen trochu prosvětlilo, tak už mě to pro za vlasy přitaženou překombinovanost skoro nezajímalo. Herci dělají, co můžou, proto nejdu s hodnocením ještě níže. ()
Já vám nějak nevím. Rozhoduju se mezi *** a ****, protože hlavně počáteční díly (tak první tři) mi přišly poměrně lehce o ničem, sice náznak nějaké zápletky tam byl, ale vyznívalo to lehce úsměvně a nudně, než že bych měl být napjatý tím kdo s kým kde jak a co. Tom Hudges mi tam bohužel taky 2x nesedl. Pak sice přišla druhá trojice dílů, kde už to začínalo být napínavé a ke konci i bylo, ale zase se tam některé postavy chovaly divně, vč. Hudgesovy, dějový twist byl jaksi vycucaný z prstu... a to opakovaně zmiňované Hudgesovo prvotní zběhnutí jsem taky nějak nepochopil - kdyby o tom furt nemluvili, asi by mě to ani nenapadlo, nic tomu totiž během celé doby nenapovídalo - prostě byl na misi. Když si to tak sumíruju, tak to sice bylo celkem dobré dobově atmosférické pobíhání po Londýně a okolí, ale zasloužilo by si to nějakou dramaturgickou úpravu - klidně celkově kratší, ale smysluplnější => *** ()
SPOILER SPOILER BACHA Pro mne skutečně jen průměrný špionážní seriál. Stačilo málo, aby to sklouzlo do sebeparodie. V některých chvílích jsem si říkal, dají ještě jednu cigaretu, a začnu se smát. Někdy jsem měl dokonce pocit, že tvůrci už vyloženě a snad vědomě parodují - linka maminčina mazánka a novicky je toho zářným příkladem. Hezké je zasazení do 70. let, ale v kulisách to popravdě není moc znát. Po prvních třech dílech jsem obracel oči v sloup - a jéje, stará známá linka se stromečkem, na který lze navěsit libovolné množství baněk: zde ruský informátor, který vždy dostane dílek skládačky a v každém dílu se řeší jiný "případ". Když ho ve čtvrtém dílu zabijí, už se seriál zvrhne jen v tom, kdo je krtek v MI-5, což je obehrané téma, a navíc tady zcela bez šťávy. Navíc zpětně mi některé věci nedávaly smysl a přišly mi v seriálu zbytečné a samoúčelné. (Jo, a možná mohl Joe po své milence chtít vidět jizvu po střelném zranění, aby měl jasno.) Herci nejsou vybráni špatně, až na Odina, který spíše působí jako děda krmící v parku holuby než drsný ruský agent-zabiják, tam měli vybrat někoho charismatičtějšího. Ale charaktery postav jsou popsány moc ploše, jejich pocity ukázány spíše navenek než vnitřně, nikomu nejde nic věřit, tak jak se má pak člověk vcítit a někomu držet palce? Některé vraždy pak člověka nechají klidným. Vymyšlené to není zle, některé zvraty chápu, jak nečekaně je autoři mysleli, ale zkrátka to nepůsobí. Jediným originálním momentem je způsob, jakým Odin dostane Joea ("budeš na to teď myslet pořád a tím tě dostanu víc, než kdybych ti prohnal hlavu kulkou"). ()
Reklama