Režie:
Quentin TarantinoScénář:
Quentin TarantinoKamera:
Robert RichardsonHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Samuel L. Jackson, Kurt Russell, Jennifer Jason Leigh, Walton Goggins, Demián Bichir, Tim Roth, Michael Madsen, Bruce Dern, James Parks, Dana Gourrier (více)Obsahy(2)
Několik let po občanské válce se zasněženými kopci Wyomingu řítí dostavník. Veze se v něm John Ruth (Kurt Russell), lovec lidí, známý také jako „Kat", a Daisy Domergueová (Jennifer Jason Leigh). Jeho čeká odměna, vypsaná na její hlavu, ji soud a oprátka. Po cestě potkají dva muže – majora Marquise Warrena (Samuel L. Jackson), bývalého vojáka, ze kterého se také stal obávaný lovec lidí a Chrise Mannixe (Walton Goggins), jižanského odpadlíka, který o sobě tvrdí, že je novým šerifem ve městě, kam mají všichni namířeno. Když jim silná vichřice zabrání pokračovat v cestě, rozhodnou se hledat útočiště v dřevěnici u Minnie, která je oblíbenou zastávkou dostavníků. Ve dveřích je však nevítá majitelka, ale několik cizinců, kteří se rozhodně netváří přívětivě. Nad horským průsmykem zuří sněhová bouře a osm pocestných začíná tušit, že se do města asi nedostanou... (Forum Film CZ)
(více)Recenze (2 110)
Skvělá konverzační jízda, jenž se s nikým nemazlí a i přes svou délku ubíhá poměrně rychle. Postavy jsou napsány skvěle, stejně jako jejich poutavé dialogy a je opravdu lehké si oblíbit jakoukoliv z nich. Příběhová linka nabídne zajímavé zvraty a připraví tak trošku hru pro diváka, kterou potřísní litry a litry krve. Vše nakonec podkresluje skvělá hudba Ennia Morriconeho a být snímek v úvodní třetině více prostříhaný, dostal by o hvězdičku více. [85%] | Kino ()
No co k tomuhle kousku dodat. Myslím, že už tady bylo vše podstatné napsáno a jen se budu opakovat, ale i tak přispěju svou troškou do mlýna. Tarantino je prostě KING a mistr svýho řemesla. A nechápu komentáře ve stylu, že film první polovinu nudí, protože je moc ukecanej. Jasně ukecanej je, jenže tyhle konverzace mezi postavama rozhodně nenudí. Právě naopak. Dialogy jsou okořeněny spoustou vtipnejch hlášek, Tarantino je mistr promakanejch dialogů a tady to opět jasně potvrzuje. S tímhle jsem neměl sebemenší problém a rozhodně mě ani chvíli " ukecanější " část filmu nenudila. No a když už se dostane na všemi očekávanou krvavou jateční záležitost - to už si jenom spokojeně chrochtám blahem. Tohle je prostě další Tarantinův majstrštyk. Kamera pod taktovkou Roberta Richardsona nemohla ani dopadnout jinak než na výbornou. Nádherný záběry na krajinu ( a přitom nepůsobí přečančaně ) i skvělý snímání akce či samotnejch aktérů. Nejinak je tomu po hudební stránce. Kde se zase vyřádil hudební mág Ennio Morricone. Soundtrack bude kulervoucí. A co se týče hereckýho obsazení ? Kdybych měl vypíchnout jen jednoho jedinýho herce tak je to určitě ( negr ) Samuel L. Jackson. Ten vyčníval mezi všema a jeho výkon byl určitě nejlepší. Naopak mi nesedl Michael Madsen. O jehož hereckých schopnostech už dlouho a silně pochybuji. Ikdyž v Kill Bill(ech) mi nevadil. Taky Channing Tatum se do svojí role vůbec nehodil a myslím si že se nehodil vůbec do tohoto filmu. V tomhle Tarantinův výběr nechápu. To je ale asi taky jedinou kaňkou na jinak bezchybným filmu. Mnozí remcají nad přepálenou stopáží, ale mě tenhle film tak pohltil a vtáhl do děje, že jsem neměl vůbec šajnu o čase. Ani sem se nenadál a byl konec. Tomuhle filmu nechybí akce, krev, napětí, vyšperkovaný dialogy, výborná hudba i kamera, skvělej scénář, vynikající herecký výkony, vtip a spousta výživnejch hlášek. A ouplně bych zapoměl na výkon Tarantina coby vypravěče. Ze začátku mi jeho styl přišel laxní, ale postupně přidával na projevu a začalo to dostávat úplně jinej rozměr. Takže jeho výkon je taky na výbornou. Za mě rozhodně spokojenost a osobně nechápu hodnocení nižší jak 4 hvězdy. Co víc chcete ? Rozhodně si myslím, že tenhle film je potřeba vidět víckrát, aby divák odhalil všechny "vychytávky" ( tím myslím, že každý slovo, každý gesto, každá grimasa má svůj význam ) co v něm Tarantino ukryl. Tohle je skoro geniální dílo kde vše do sebe zapadá do posledního puntíku. A je to i díky tomu, že na tomhle kousku pracovali mistři ve svých oborech. Ať už je to Richardson, Morricone či samotný Tarantino. ()
Vždy jsem upřednostňovala Rodrigueze, poslední tři čtyři filmy však vede Tarantino, a to na celé čáře. Zapracoval na formě, provedl boží upgrade hereckého ansámblu a tak nějak... já nevím... dospěl?XD I v případě "The Hateful Eight" se jedná o velmi kvalitní tarantinovku (s lehce detektivní zápletkou), které dominují především Kurt Russell, Samuel L. Jackson a Morriconeho hudba. Úvodní super-dlouhý záběr na sochu je skvělý, masivní zvracení vyvolává spíše pobavení než znechucení a nečekané ohození mozkem je prostě pecka.;-) Potěšili mě i vedlejší herci, konkrétně pak Tim "slizoun" Roth a Ch.T., který má schopnost se objevit, vyvolat WTF a zase zmizet.XD ()
Upgrade 2018: Zase musím měnit názor. Po vychutnání si v klidu blu ray … prostě Tarantino dozrává k dokonalosti ------ Jak bych popsal Osm hrozných své šedesátileté kamarádce, která ráda chodí do kina na zajímavé filmy napříč všemi žánry a která viděla i pár Tarantinových kousků: Hele prvních 87 minut je úplně prázdné tlachání o ničem, které se bude líbit asi jen náctiletým děckam, které nemají co na práci. Obrovská ztráta času. Pak je tam jedna velice nechutná historka. No a po ní zbylých cca 70min občas někdo do někoho jiného střelí, ale pořád je to hrozně ukecané a zdlouhavé. Opravdu netuším co by to člověku s tvým rozhledem a životními zkušenostmi mohlo dát. ()
Ťažko opísať neopísateľné. Majstrovský, geniálny kúsok, spolu s Nehanebníkmi pre mňa vrchol Tarantinovej tvorby. Do detailov premyslený a napísaný scenár s brilantnými dialógmi, kde záleží na každom geste a mimike, vtiahne do deja už od prvých sekúnd. Tarantino si tu pohráva s divákom, majstrovsky púta pozornosť, núti nad postavami premýšľať a používať mozgové závity a zároveň aj umožňuje divákovi dedukovať. Film založený na dialógoch a jednej miestnosti, podobne ako v Gauneroch, len tu ide veľký maestro čo sa týka prepracovanosti postáv a dialógov ešte ďalej. Nezaprel sa ani na záver, ktorý sa premení na typický Tarantinovský krvavý kúpeľ a samozrejme s geniálne vysvetlenou pointou a samotným rozuzlením. Tu nie je treba ďalej písať, treba len vidieť a snímok postaviť niekam na piedestál. Klobúk dole, Pán režisér, opäť si pre nás pripravil niečo nezabudnuteľné, až sa mi chce plakať nad tým aké to bolo geniálne. ()
Ale ne, zase tak Hrozný to nebylo. Ale ta slavná osmička mohla být dvakrát lepší než ovčáci čtveráci, pak by byl ovšem výsledkem čurák na kvadrát..., ale dosti mých dokonalých matematických hříček. Roztahanější střeva jsem snad zaregistroval jen u Kila Blila, a ač každý interleguán předčasně ejakuluje u každého sebeblbějšího dialogu, protože Kventin pičo, tak po takové dávce nicneříkajících blábolů by musel mít všechny tři koule vyždímané, já si všechny čtyři rozmáčkl nudou a byly to kruté hodiny. Nakonec i snímek ukázal, což je zřejmé, že koule bolí všechny stejně bez rozdílu barvy kožešiny, snad jen vodníkům je to u prdele, to jsou mlíčňáci. Ty kurvy zelený. Zeloameričani. Nicméně srát na rasy, což ovšem Kventin nepochopil a pořád mě tím ubíjí, což je čistě můj subjektivní názor, ale mě tím neskonale vytáčí do vrtule. Jak bylo stokrát napsáno, jsem jako další triliony pro zkrácení stopáže u samé prdele a bylo by to za bůra. Netvora od VHS mám převelice rád, ale stejně mi to trošku zavání z hovna bičem a pozérstvím, kteréžto přejímají jeho nekritičtí a záhadně vnitřně rozervaní fanoušci, aby jim vyrostlo o osm hrozných čísel péro. Nestane se tak, želpeytla. Čtyři pizdy dávám vlastně jen skrzevá Kurta Džeka Russella, zbytek ansáblu mě více či méně sral, včetně mého černého oblíbence. Ta monotónnost je více než zřejmá a nebýt rejžou výše zmíněný pošuk, možná bych to po půl hoďce zabalil. Na Džanga se vždy rád mrknu, tohle si už nedám, tedy je má veledůležitá čtyřka za Osmičku vlastně fajn a plně adekvátní. ()
Zábavná Tarantinova egomasturbace - být o hodinu kratší, tak to není jen masturbace, ale westernoví Reservoir Dogs, našlapaná pecka od jakých se Quentin vzdaluje s přibývajícím věkem a autorskou svobodou čím dál víc. V podstatě taky ukázka money-poisoningu - zatímco takový Peter Jackson začal filmy zasírat superdrahým digitálním bordelem a přepálenými atrakcemi, Tarantino přidává na délce, na dalších a dalších dialogových hříčkách, a na ach tak úžasném a ach tak zbytečném natáčení na 70mm materiál - a to všechno jen proto, že jako slavní autoři prostě bez omezení můžou. 7/10 ()
Pro mě osobně jednoznačně nejslabší Tarantino (a to jsem přitom už z jeho předchozího filmu Nespoutaný Django odcházel vyloženě roztrpčený). Záměrně mluvím o roztrpčenosti, protože jsem tohoto tvůrce měl v minulosti v oblibě, a tak se jeho posledními 2-3 filmy cítím v podstatě zklamaný (už Hanebný pancharti v sobě měli něco, co mě přimělo svůj dosavadní nekritický názor na Tarantina začít přehodnocovat). V Osmi hrozných sice místy probleskuje starý dobrý Tarantino, ale celkově to až zaráží okleštěnou výpravou a povětšinou slabými dialogy, které ani zdaleka nepřipomínají vybroušenost Tarantinových předchozích podobně ukecaných filmů - ačkoli z velkoryse rovrženého děje chápu, že dlouhá stopáž je zde ospravedlnitelná, přesto mi to nezabránilo v tom, abych mnoho dlouhých scén neprotrpěl znuděn na nejvyšší míru. Film klaustrofobním zasazením na jedno místo s několika málo postavami (z nichž v paměti utkví pouze Major Marquis Warren v tradičně excelentním hereckém ztvárnění Samuela L. Jacksona, který celou pozornost strhává na sebe; zbytek postav tone v zapomenutelné bezvýznamnosti - to platí bohužel i pro postavu Joea Gage v podání mého velkého oblíbence Michaela Madsena) působí spíše jako divadelní hra než hraný film, a celkově na mě ten film působil jako odlesk dřívější slávy většiny zainteresovaných tvůrců - a to jak režiséra a castu, tak třeba i Ennia Morriconeho (nějak nechápu, proč jsem musel už kolik měsíců před premiérou číst o jeho hudbě jako jednom z hlavním lákadel tohoto filmu, když v celém filmu skoro žádná jeho hudba nezazní). Čím víc se ten film blíží závěru, tím se můj dojem z něj vylepšoval, ale za sebe mám prostě dojem, že svůj tvůrčí vrchol už má Tarantino za sebou - a tento film se mu jen vzdáleně přibližuje a nebavil mě (mj. i kvůli až nečekaně slabému soundtracku, což je u filmu Tarantina, jehož soundtracky jsem vždy miloval, opět na pováženou). ()
Takže až na čtvrtý pokus zjišťuji, že nejsem tarantinovec. Film s dveřmi, které se musejí zavírat na dvě prkna, by si zasloužil vyšší hodnocení, ale nesměl by to být film, jehož jediným tvůrčím záměrem je vlastní legendárnost. Postavím-li na jednu stranu všechny tři tarantinovky, které mě dostaly (PF, UB, DU) a na druhou stranu The Hateful Eight, která je mi jen hodinou a půl žvanění bez střílení a hodinou a půl žvanění se střílením, pak vidím, že kritériem rozhodujícím o kvalitě jsou v Tarantinových filmech sympatičtí hrdinové a dojemný příběh. Což je pro mě osobně tristní zjištění. V THE sice konstalace jednotlivých postav (resp. jejich historického, společenského či profesního určení) a spleť jejich dobrých důvodů k vzájemné nenávisti slibuje významuplnou hru, ale na to je QT přece jen příliš povrchní. O nesmyslně překombinované osvobozovací akci, na níž je celý příběh postaven, se snad nemusím podrobně rozepisovat. S Arbiterovým nebo gudaulinovým komentářem se Hateful Eight dá akceptovat. ()
Uf. To bol teda riadny záber. Divácky nevďačná, pre pravých tarantinofilov určená komorná prestrelka plná dialógov a samozrejme aj nejakého toho olova. Quentin ukázal Hollywoodu, že si môže úplne bez problémov natočiť skoro trojhodinový film, ktorý sa odohráva v jednej miestnosti a trištvrte filmu sa tam len postavy rozprávajú. Chce to riadne gule a odhodlanie natočiť niečo takého, obzvlášť keď niečo takéto spraví režisér, ktorý si môže natočiť doslova čo chce a s kým chce. Quentin je, ale šialenec z videopožičovne a pri ňom sa proste nemôžeme ničomu čudovať. Hold máme to čo máme a po x rokoch sa Tarantino vracia ku koreňom tvorby. Reservoir Dogs, partia gangstrov, jedna/dve miestnosti, krvavé jatky a to čo zdobí každý film tohto režiséra, dialógy tak ostré ako katany od Hattori Hanza. Namiesto gangsterov sú tu kovboji, lovci ľudí, no ostatné spomínané sedí. Len je tu jeden veľký a dôležitý rozdiel. Stopáž 167 minút je žiaľ v tomto prípade trochu prestrelená a to sa k nám možno niekedy dostane aj tá 182 minútová verzia. Pridávam sa k väčšine a musím tiež konštatovať, že prvá hodina je zbytočne natiahnutá a to pravé orechové sa začne diať až vstupom do Minninej galantérie. Tarantinov dialógový freestyle skončil a na rad sa prihlásila komorná atmosféra a pohľady našich ôsmich hrozných. Karty sú rozdané, kocky sú hodené..bla bla bla. Quentin si môže robiť čo chce a my mu to vždy zožerieme. Suma sumárom: ďalšie dialógové orgie, krvavé jatky no pre tento krát v komornom podaní a pre mnohých komerčných divákov veľmi neprístupný a nevďačný film. PS: Hudba od Morriconeho až na main theme žiaľ nevýrazná. Silných 80% nakoľko tu chýba nejaká veľká scéna na ktorú si spomeniem aj po roku/dvoch od kina, ako v prípade Inglourious Basterds či Djanga Unchained. [Videl v Kine] ()
Chytrý scénář, příběh servírovaný v rozumných porcích a všemu vévodil typický Tarantinův styl. ()
(90%) Za mě absolutní Tarantinova pecka! Jako western to zde rozhodně taktéž působí, ne, že ne. Svůj osobitý, režijní a ujetý styl to rozhodně má, tak jak je u Quentina známé. Dokáže filmu vnést pořádnou porci černého humoru, praštěných dialogů, které jsou navzdory dementních a správně ujetých keců i inteligentní. Téměř tříhodinový film tvořený konverzacemi a s 95% odehrávající se v jedné chatrči uprostřed velké, mrazivé zimy. A to pro potřeby téhle skvělé záležitosti bohatě dostačující. Celý příběh či koncept je jednoduchý, ale tentokrát i funkční. Dokonce je tu jeden aspekt, který u tohoto skvělého režiséra oceňuji, a sice: Děj dává celému snímku jasnou logiku, která téměř ke konci vyústí v rozumnou pointu. Takže i snad úplný debil by zde snad pochopil vše. Osm hrozných je film, který není těžký na pochopení, ani není obzvlášť nijak extra specifický. Mě tato dlouhá stopáž filmu utekla jak voda. Nuda u mě rozhodně nehrozila. I mě tento Tarantinův filmový počin bavil ještě o něco více jak skvělý Nespoutaný Django, který mě rovněž nadchl, ale přeci mi jeho cca druhá polovina filmu přišla docela natahovaná. To o tomhle snímku říci nemohu, což je docela paradox, protože jak si čtu některé komentáře a názory ostatních, tak právě zde si diváci tak trochu stěžují na moc ukecané pasáže apod. Ale mě to zde vůbec nepřišlo moc ukecané a nudné. Dialogy a konverzace – to je zde na tom asi to nejlepší. Asi tak ta cca 3/3 filmu je už taková ta klasická, vyvražďovací parádička, které se nemůže nic vytknout. Ani snad nebudu popisovat skvělé scénky, tu lahodnou krvavost, ujetost, násilnost apod. To prostě Tarantino umí. Násilné to není ale vůbec nijak hrůzostrašně provedeno, spíš je to i místy vtipné. Viz třeba scény ustřelení koulí či opakované mlácení té vězenkyně apod. Nejvíc mě bavila asi tak ta 1/3 snímku. Dokonce mi zde úvod připomněl i začátek snímku Nespoutaný Django. A když to vezmu po hereckém obsazení tak u mě jasně vedl herec Kurt Russell, který zde byl jednak správně drsný a krom toho nejvíc hláškující. To jak si nekompromisně a humorně ujetým způsobem podával tu svou věznitelku, to bylo fakt nezapomenutelné. Vedle něho jasně dominoval skvělý Samuel L. Jackosn, který snad nikdy nemůže vyloženě zklamat. Zde byl o mnoho lepší jak v Djangovi, kde hrál tak trochu idiota. Ostatní herci bez problému včetně solidního Waltona Gogginse, který mě zde rovněž bavil. Pochválit můžu i celkem dobrou filmovou hudbu od výtečného Ennio Morricona, který zde skládal hudbu jen omezeně, ale když už se objevila, tak se poslouchala víc než dobře. Působila starším dojmem než současnost, ale to vůbec nevadí. Na to kolik mu je, je to pořád borec a hudbu skládá pořád skvěle. Zde se asi pan režisér smiloval, že svému filmu dovolil oficiálního hudebního skladatele. Většinou si Tarantino na hudební doprovod moc nepotrpí a film si i bez něj dokáže poradit. Tak co k tomu ještě více dodávat? Je to perfektně hláškující film, jehož dialogy jsou super. Vůbec jsem při nich neusínal a nenudil se. K tomu dobrá pointa a typický vraždící konec. Dokonce je film i rozdělen do zajímavě zvaných kapitol. Sakra, mě to uteklo jako voda, přesto jak to bylo minutáží dlouhé. Tohle není nic, co bych viděl jen jednou. Naprostá spokojenost! () (méně) (více)
Quentin Tarantino předložil filmový materiál, který by vydal na delší a obsáhlou studii. Nerad nad něčím erudovaně bádám, svoji recenzi tedy hodím do svého standardu. Pod žánrovým pojmem western si většina diváků představí nějakého maníka v klobouku, s koltem u pasu, cválajícího na koni. Quentin Tarantino má o tomto žánru své ucelené a utříděné myšlenky, které staví do geniálně promyšlených žánrových hrátek, které nemají tvůrčí obdoby. V praxi to vypadá tak, že jeho výsledné dílo má do skutečného westernu daleko, ačkoliv se výpravou a časovým údobím nacházíme v době pistolníků. Rovnou můžete zapomenout na kladného hrdinu, který má milimetrově přesnou mušku. V případě tohoto počinu je na scéně osm antihrdinů + jedna žena (v poutech). Všichni si dali dostaveníčko kdesi ve Wyomingu v zasněženém srubu, který je krámem se smíšeným zbožím i tavernou zároveň. V tomhle lokále rozlévá chutnou rajskou polévku šéf podniku Quentin. Má to skutečně dobře rozvrstvené. Nejdříve sype do té polévky pořádnou hrst písmenek, dialogů, které baví svojí nastavenou úrovní. Ta je tradičně vysoká. Dialogy se nešetří, zabírají dobrou polovinu stopáže. Ke všemu s nimi režisér dokáže divy. Jejich prostřednictvím umí navodit napětí. A to není běžný jev. Jedná se o dokonalou formu promyšleného dialogu, jehož obsah je postupným skládáním do jednoho uceleného obrazce. V druhé polovině se už servíruje drastická rajská. Když ji doprovází geniálně posazená hudba mistra Ennia Morricone, přistihl jsem se, že mně vstávaly samým napětím koule (i na ně ve filmu přijde řada) z toho, co přijde v příštím okamžiku. Ve filmu je množství scén, které jsou tak mistrovsky natočené, dokonale načasované, prostě geniálně propracované, že se péro samovolně postaví do pozoru, i když bezpečně víte, že naposledy stálo u státní hymny nebo pohřbu znásilněného dědečka mlokem, kterého jste chovali, ale on utekl, i přes veškerou vaši péči.Nevím, co se postaví dámám, neb tenhle film zrovna není primárně určen jim. Celý tříhodinový spektákl je rozdělen do šesti kapitol, do kterých si Tarantino dovolí vstoupit jako vypravěč, což je nevídaná záležitost. V příběhu i v postavách jsem se dobře orientoval. Postavy byly samozřejmě dokonale zahrané, práce s herci tradičně maximální, vyskytl se však jeden poměrně zvláštní prvek, kterým ty postavy byly zajímavé. U žádné z nich si totiž divák není stoprocentně jistý, zda o sobě říká pravdu. Tím vznikalo zvláštní a mimořádné napětí dávající prostor neustálým pochybám a spekulacím, což ve výsledku filmu dodávalo na prožitku. Není problém angažovat do Tarantinových filmů kohokoliv z hvězdného hereckého seznamu. Tentokrát však film kalibrem DiCapriova rozměru neláká jako tomu bylo posledně. A představte si, vůbec to nevadilo. Kromě běžných Tarantinových hereckých souputníků, je tak nejhvězdnější akvizicí Channing Tatum. Jistě si řeknete, že tři hodiny v kině, ještě k tomu na westernu, jsou přespříliš. Nepopírám, že ve filmu se najde pár pasáží, které by si vyžádaly zkrácení. Cesta ke srubu dostavníkem třeba trvá téměř hodinu. Na lokace také film zrovna pestrý není. Jakmile dojedeme do srubu, už se z něj nehneme. Jenže Tarantino je režijní mistr. V jeho podání je i v podstatě obyčejné zavírání rozbitých a netěsnících dveří značně originální. A těch vyšponovaných hlášek, když dojde na dramatické a drastické scény! Už se tolik nevyžíval v nechronologickém řazení scén, i když i na tento jeho vydatně používaný prvek, přijde (jednou) ve filmu řada. A spousta režijních postupů je originálních a "tarantinovsky" specifických. Příznivci červených "polévkových" chlístanců mají možnost je doprovodit až do kina. Jedná se o jeden z nejpromyšlenějších filmů Quentina Tarantina. 100% () (méně) (více)
Ohraná téma natiahnutá ako koniec korejskej romantickej drámy, ktorý ani zaboha nie a nie skončiť! ()
Miluju Tarantina. A přesto nebudu hodnotit za 5* jen proto že je to ON. Jenže proti Djangovi se tohle nedá srovnat. Django měl příběh, motiv a ta konečná přestřelka měla aspoň význam, ale tady to bylo na konci opravdu až moc nechutný, SPOILER: s tím, že prostě proč nezabít tu ,,čubku" - KONEC SPOILERU. Tak to mi nestačilo ani na Tarantina, filmu nemůžu upřít výbornou hudbu, pár vtipných tarantinovských momentů a dobré herce, to jako Jackson je prostě klasa. Nebavilo mě to, zdlouhavé a bez příběhu. ()
První půlka je fakt celkem na prd, jen neúnosně dlouhá (cca 90 minut!!!) dialogová onanie, které zoufale chybí důraznější tah na bránu, tudíž není nijak zvlášť napínavá, ani vtipná, ani nic moc jiného (rýpání se v americké občanské válce a rasismu je sice fajn, ale to mi samo o sobě prostě nestačí). Ovšem od chvíle, kdy se začne zvracet krev, se to rozjede na plné (krvavé) koule. Najednou se tahle svérázná komorní konverzační westernová detektivka stane přesně takovou, jakou jsem si ji přál - napínavou, poměrně rafinovanou, lehce absurdní, řádně černohumornou, cynickou, pěkně gradující, a se spoustou zábavné extrémní brutality a násilí. Prostě Tarantino, jak ho mám (velice) rád. Celkově však hodně smíšené dojmy. A ano - je to především kvůli nehorázně přepálené a hlavně neopodstatněné stopáži. BTW S. L. Jackson, K. Russell, W. Goggins a J. J. Leigh by si zasloužili minimálně nominaci na Oscara. 80 % ()
Tarantinovi se ve Wyomingu zjevně zalíbilo a po Djangovi se tu rozhodl natočit další western. Dostal jsem víceméně to, co jsem čekal – konverzačku, krvák a parádní herecké představení. Ale nic víc, žádnou přidanou hodnotu, a to mi nestačí. Přece jen je to dlouhý jak tejden a oproti Djangovi je tu humoru poskrovnu a byť děj nenudí, chybí mu spád nebo nějaká dobrá pointa. # [kino] # příběh *** | hudba *** | humor * | akce * | napětí * | pustil bych si znovu ** ()
Hlava Channinga Tatuma se pro tenhle film narodila! ()
A spravodlivosti bolo učinené za dosť...dobre, nedá mi nedoplniť niečo viac. The hateful 8 je asi najvyzretejším Tarantulovým dielom za dlhé roky. Nemusíme počúvať popkultúrne reči o filmoch, čo sa týkalo tak trochu nešťastne aj Inglorious basterds. Vystačíme si s odkazmi viac menej skrytými, predovšetkým ich nám však režisér netrepe o hlavu ako niečo nevyhnutné pre pochopenie scenára a Quentinovej coolovosti. Ten sa tvári komplikovanejšie, akým nakoniec je. Rovnako dôležitá je potom brutálne násilná forma, ktorá tu ale do žánru perfektne sedí a každý násilný čin pôsobí ako nevyhnutné rozhodnutie jedného z prítomných hajzlov. Hutnosť filmu sa snaží zastrieť logické lapsusy, ako napríklad ten úplne základný, totiž prečo situáciu neriešili dotknutí spôsobom, ktorý by film ukončil vlastne ešte predtým, ako začal. ()
Jsou tři hodiny moc na film, který se odehrává převážně v chatě uprostřed sněhového blizardu? Ano i ne. V první polovině filmu se hodně mluví, občas o minulosti postav, občas o ničem. Jenže to by nesměl dialogy napsat Tarantino, který jim dává pořádnou šťávu a zábavnost. Nicméně část mluvicích scén je pro hlavní příběh relativně zbytečná a s klidným svědomím mohla skončit na podlaze střižny. Když ale odhlédnu od té neochoty příběh prostříhat, pak Tarantino naservíroval velice solidní, opět velmi originální film- mix starých westernů, detektivek Agathy Christie, feelingu oné slavné scény v neměcké hospodě z Hanebných panchartů a Quentinova jedinečného rukopisu (včetně předimenzovaného násilí). Bavila jsem se, o ději aktivně přemýšlela a film mě několikrát v milém překvapil a šokoval. Co se Tarantinovi povedlo nejvíc, to je srdce filmu, tj. samotné postavy. Všichni herci hrají výtečně a mají mezi sebou dobrou chemii, ale vypíchnout musím Samuela L. Jacksona a Kurta Russella v rolích postarších badassů. Jejich charisma je to, co drží film pohromadě. The Hateful Eight není Tarantinův nejlepší film, na to nemá dostatečně epický a silný příběh, ale znovu dokazuje, proč je Quentin jako režisér jedinečný. ()
Reklama