Režie:
Denys de La PatellièreKamera:
Walter WottitzHudba:
Georges GarvarentzHrají:
Jean Gabin, Michèle Mercier, Robert Hossein, Georges Géret, Emma Danieli, Daniel Ceccaldi, Paul Pavel, Paul Frankeur, Lilli Palmer, Édouard Francomme (více)Obsahy(2)
Michele Mercièrová, čerstvě proslulá jako Angelika ve stejnojmenné začínající sérii historických romancí ... zde ovšem jako současná dívka, pracovnice horizontální profese, která nalezne útočiště u starého opilce a mrzouta – role psaná "na tělo" Jeanu Gabinovi na prahu šedesátky... a s náležitým gustem vychutnaná. (NFA)
Recenze (30)
Sarkastický opilec a veľký milovník psov a koní Brassac ( Jean Gabin ) žije na statku v zámočku a pri jednej zo svojich opileckých záťahov vezme domov mladučkú prostitútku ( pôvabná Michèle Mercier ). Tá je náramne prekvapená, keď ho doma čaká manželka... Razom však pochopí Brassacovu motiváciu, s manželkou totiž nemajú deti a mladej žene ponúkne domov. Lenže jej pasákovi ( Robert Hossein ) sa to nepáči... Dve tretiny filmu sa sa striedajú dramatické chvílky s komediálnymi a je na čo sa pozerať. Hlavne opilecké výstupy Brassaca plné filozofovania a uštipačnosti sú zábavné. V závere snímku dochádza dych, kúzlo sa vytráca a už to nie je taká zábava. V každom prípade treba vyzdvihnúť impozantnú symfonickú hudbu Georgesa Garvarentza, ktorá skôr pripomína klasiku ako filmovú hudbu. Zaujímavosťou je účinkovanie dua Mercier-Hossein, ktorý si odbehli od série filmov o Angelike. A že Michèle seknú viac tmavé vlasy, o tom takisto niet pochýb... Prvý komentár. ()
• Stultorum infinitus est numerus (Počet hlupákov je nekonečný). To, čo mimochodom vyhlásil i samotný izraelský kráľ Šalamún, povedzme ešte pred tisíckami rokov, tak to isté si zároveň myslí aj istý, starší chlapík menom Léandre Brassac, a to zhruba niekedy v druhej polovici 20. storočia, pričom recenzent je taktiež toho istého názoru, že i v súčasnom 21. storočí, množstvo všelijakých trpákov, nielenže vonkoncom nekleslo, skôr práve naopak, mimoriadne stúplo a narástlo až konkrétne toľkokrát, koľkokrát ich snáď nebolo ani za celé, predchádzajúce obdobia...? • V prvom rade by sa mal tiež nad sebou trochu viac zamyslieť aj tento protagonista, ktorý síce má i niekoľko dobrých vlastností, a to predovšetkým to, že si vôbec zobral pod svoje ochranné krídla, zrovna toto poranené, či trebárs ma napadá o tom povedať, že je i pomerne dosť zlomeným vtáčaťom, čo sa akurát nemusí plne pozdávať práve tomu, komu táto krásna holubička vyletela priamo z hniezdočka lásky. • Samozrejme, že rovnako prevažuje i negatívna stránka tohto charakteru, ktorú momentálne teraz na tomto mieste určite rozoberať nebudem, keďže na to musí prísť divák najskôr úplne sám, čiže počas sledovania jednoznačne zistí to, akú celkovú povahu, vlastne, hlavná postava, má, čo v konečnom dôsledku nemusí byť ani tým najhorším zistením... Skrátka, ako sa to vezme? • Pôvabnú francúzsku herečku, Michèle Mercierovú, mám väčšinou zafixovanú, ako len klasickú Angeliku, kedy si dokonca svoju prirodzenú, čiernu hrivu, nechala odfarbiť, a asi aj kvôli tomu som sa v tomto prípade akosi nevedel na ňu poriadne vynadívať, pretože ma oslnila nielen svojim hereckým výkonom a celkovou postavou, ale súčasne ma k tomu i príjemne prekvapila, lebo by som to zrejme na jej adresu asi nikdy predtým nepovedal, že disponuje až presne takýmto neuveriteľným talentom, no v podstate je to čisto iba mojou vlastnou chybou, že som mal o nej doteraz mylnú predstavu, ktorá našťastie nekorešpondovala s tou reálnou, za čo pravdepodobne môže i určité zaškatuľkovanie... • Akonáhle naznačím, že dorazil i Joffrey de Peyrac, tak všetci fanúšikovia, vrátane všetkých fanúšičiek tejto romantickej série, vari automaticky zbystria pozornosť, ale dopredu ich musím predsa varovať, že Robert Hossein, nebude mať v tomto filme toľko priestoru, koľko by bolo možno potrebné, aby predviedol svoje ukážkové "majstrovstvo", ale i napriek tomu si vskutku obstojne poradil s tým málom, čo mal k dispozícii. • A veru zase Jean Gabin ani nemohol inak, a to len takto, ako mu to proste ide najlepšie. Rola ušitá na mieru, aké musel mať práve veľmi rád, a opäť nasledujúca "gabinovka", pri ktorej som sa cítil, ako ryba vo vode, ktorá ešte len objavuje, v akom rozsiahlom rybníku sa v skutočnosti nachádza, keď si náramným spôsobom pláva a pláva... ()
Angelika a Joffrey de Peyrac bez krajek Ludvíkova dvora? Jako prostitutka a pasák? Proč ne? Chlastem nasáklý Gabin tuhle dvojku rázně roztrhne, když se tak trochu polovičatě rozhodně udělat ze šlapky řádnou ženu. Hossein si mě získal jako drsně se tvářící pasák, který se však chová ustrašeně jako malý kluk, když mu Gabin šije ránu, kterou mu sám způsobil. Michele Mercier byla divukrásná, i když nevěřím ani v pravost těch druhých řas, které měla pod těmi falešnými. Scéna s divočícími koňmi, která přešla do vášnivého sexu byla.... vášnivá a sexy. ------- Mohli ale Michele vybrat trochu pohlednějšího partnera. Snímek po francouzsku odbývá emoce a staví se k nim na můj vkus drsně racionálně: byla jsi šlapka a co? už na to nemysli! nemůžeš mít děti, ty Rakušanko! no, tak jsem se opil a něco plácl, přejdi to! SHRNUTÍ: Když si přitáhneš domů mladou hezkou šlapku a nevíš, jestli se k ní máš chovat jako k poskytovatelce sexuálních služeb nebo jako k dceři, neřeš to. Život to vyřeší za tebe. ()
„Kytky možná vídáte denně, ale jejich krásu nevnímáte.“ Taky jsem měl spočátku dojem, že tato stařičká černobílá podívaná z filmových hlubin 60. let nepřinese žádný zázrak. Zadíval-li jsem se-li lépe, i ta krása obyčejnosti mne dokázala brzy pohltit a najednou jsem jí taky vnímal. Jean Gabin si po třech letech od snímku Opice v zimě opět střihl postavu notorického alkoholika, jehož nevyléčitelná závislost se již stala téměř neoddělitelnou součástí života (či možná již jen přežívání). Ač se zdá jeho postava na první pohled tragická, z Gabina zde sálá naopak docela pozitivní energie. Když sám s ironní sobě vlastní poznamenává „funguji jako auto – když zajedu do města, musím natankovat“ a trousí mezi svými kumpány spoustu dalších hlášek, ta vnitřní vyrovnanost dává hlavní postavě přímo tragikomický rozměr. Pěkný protipól vytváří Michèle Mercier jako dívka z ulice, jež nečekaně vstoupí do života stárnoucího bonvivána... stane se novou milenkou? Nebo vhodnou náhradou namísto nikdy nenarozené dcery? Podaří se alespoň jednomu z této dvojice začít žít nový život...? Lehce nadprůměrné rodinné drámo krásně dotváří, vedle přítomného komediálního nadhledu, také poetická hudba a ojedinělé venkovské prostředí před zámečkem ve společnosti psů a koní. Milý kousek. 75% ()
Herecké obsazení je tady velkým lákadlem. Na spojení Gabin + Mercier jsem byl hodně zvědavý. A dopadlo to tak, že si mistr Gabin očividně s chutí zahrál komediální roli vesnického suchara závislého na alkoholu a Mercier ztvárnila zase vážnější postavu a vedle mistra Gabina obstála. Hossein je zde překvapivě spíš do počtu. Jinak je to docela povedený film, některé Gabinovy hlášky jsou skvělé. Ta milostná zápletka mě taky bavila. Ačkoliv mi ze začátku příběh připadal trošku divný, nakonec se z toho tedy vyklubala další příjemná francouzská záležitost. Jsem rád, že se mi povedlo tento film sehnat a doporočuji. ()
Galerie (21)
Zajímavosti (1)
- Německá herečka Lilli Palmer (Marie Brassac) nebyla dabována, což bylo pro francouzské filmy tohoto období docela neobvyklé. (sator)
Reklama