Režie:
Marcel CarnéKamera:
Philippe AgostiniHudba:
Gilbert BécaudHrají:
Gilbert Bécaud, Madeleine Lebeau, Gaby Basset, Françoise Arnoul, Claude Brasseur, Marcel Bozzuffi, Gabrielle Fontan, André Numès Fils, André Gabriello (více)Obsahy(1)
Dědic velkého jmění, který má v patách detektivy, se po sérii příjemných i tragických nedorozumění rozhodne dát dohromady svého dvojníka a jeho tajnou lásku. (Netflix)
Recenze (69)
Tohle je opravdu nejlepší si pouštět o Vánocích, kdy jste v té správné atmosféře, nechcete se nechat ničím trápit a prostě si jen chcete užít příběh, který je hezký, vtipný a navíc se v něm něco děje. Poetika tohoto filmu vás ale může potěšit i mimo vánoční čas, protože je prostě milé a lidské. To už není jen Vánocemi. ()
Chápu to jako hommage Gilbertu Bécaudovi, a jako takovou ji přijímám. Pohádka "o zemi, odkud přicházím, a v níž panuje jen ticho", sice moc tomuto celkem hlučnému filmu neodpovídá, ale i tak to drží Bécaud ve své zpívající dvojroli pohromadě. Na druhé straně (přece jen geniálnější než bécaudovské) zpíva Jacques Brell v jedné ze svých posledních nádherných písních: "La vie ne fait pas de cadeau! / Et nom de dieu! / C`est triste Orly le dimanche / Avec ou sans Bécaud (Život nenaděluje dárečky! / a himlhergot! / Jak smutné je nedělní Orly / s Bécaudem či bez něho" (Orly, album "Les Marquises"). Je tato písnička určitou aluzí na film? Těžko říct, ale řekl bych, že ano. ()
Velmi pěkný vánoční film, který zas až tak vánoční nepřipadne. A to protože jsme všichni odkojení z amerických filmů a písniček, kde je červený tlusťoch. Tohle je film, kde je jakože ježíšek. Charakterizoval bych to jako takovou klasickou francouzskou komedii o záměně dvou osob s velmi pěknou pohádkovou atmosférou (opravdu jsem jí citil). Velmi na té atmosféře zapracovaly francouzské skladby, které měli asi být koledy. Bohužel jsem je neznal, takže mi nenevnadili tu pravou atmosféru. I tak jsem měl po skončení pěknou vánoční náladu i když jsou vánoce až za 2 měsíce :) ()
Pro mě nejkrásnější zahraniční film s vánoční tématikou. Jistě, určitou roli v tom hraje nostalgie, ale i při pohledu s odstupem není moc co vytknout - snad jen hodně naivní práci kameramana při svícení, hlavně v interiérech. Scénář je chytrý, s prvky humoru a romantiky nakládá vkusně - a přesně totéž se dá říct i o hudbě. I v kontextu zvolené míry nadsázky je příběh vyprávěn v zásadě civilně, na poetizaci se nikterak netlačí, a ta je přesto všudypřítomná, zdánlivě jakoby sama od sebe. Hodně mě překvapuje, že aktuálně má film na imdb.com pouhých 59 % - neumím si to vysvětlit jinak, než že atmosféra francouzských Vánoc oslovuje českého a slovenského diváka podstatně víc než toho globálního, možná přesněji řečeno zglobalizovaného. ()
Povedený a hezký film, který dokáže vykouzlit úsměv na tváři. Tempo je zpočátku pomalejší, ale jakmile se rozjede hlavní zápletka, tak o úsměvné momenty není nouze. Film má krásnou vánoční atmosféru, inteligentní humor a okouzlující hlavní hereckou dvojici. Gilbert Bécaud si užívá obě herecké polohy a umí být okouzlující i parádně nesmělý. Françoise Arnoul je neskutečně půvabná a předvádí moc krásný herecký výkon a s Bécaudem mají výbornou chemii. Země, odkud přicházím je pohodový a příjemný film na vánoční svátky. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (3)
- Některé scény z filmu byly natočeny ve francouzském Lantriacu nedaleko Puy-en-Velay. (sator)
- Filmovou píseň „Le Pays d'où je viens“ zkomponoval Gilbert Bécaud a text k ní napsal Louis Jean Mathieu Amade. Píseň byla vydána v roce 1959 v souboru gramofonových desek „Karel Vlach Orchestra 1957–1960“. Text přebásnil do češtiny Zdeněk Borovec a píseň nazpíval Josef Zíma. (sator)
- Písně, jenž zazní ve filmu, zpívá chlapecký sbor Manécanterie des Petits Chanteurs à la croix de bois. (sator)
Reklama