Režie:
David Robert MitchellScénář:
David Robert MitchellKamera:
Mike GioulakisHudba:
Rich VreelandHrají:
Maika Monroe, Keir Gilchrist, Jake Weary, Daniel Zovatto, Lili Sepe, Olivia Luccardi, Linda Boston, Bailey Spry, Claire Sloma, Debbie Williams, Rich Vreeland (více)Obsahy(1)
Devatenáctiletá Jay se po příjemné chvilce na zadní sedačce auta se sympatickým mladíkem ocitne svázaná v opuštěné továrně. A mladík ji zpovzdálí opatrně pozoruje. Čeká na okamžik, kdy se objeví démoni. Na okamžik, kdy to pro něj celé skončí a pro ni naopak začne. Nekonečná noční můra. Tyto až příliš reálné přízraky jsou součástí prokletí, které si jeho oběti předávají sexem jako štafetový kolík. A pro Jay původně slibný večer nakonec skončí tím nejhorším možným způsobem. Její milenec ji uprostřed ulice vyhodí svázanou a polonahou z auta a navíc od něj převzala kletbu spojenou s pronásledováním a útoky přízraků, které s ní od této chvíle budou na každém kroku. Její život se smrskne na nekonečný a všudypřítomný strach, před kterým nemá kam uniknout. Jay se svých zjevení může zbavit jedině tak, že je předá někomu dalšímu. Podaří se jí uniknout? (Cinemart)
(více)Videa (5)
Recenze (640)
Prvních deset minut se dozvíte princip, podle kterého si hlavní záporák své oběti vybírá, dalších devadesát minut přemýšlíte, proč se hlavní hrdinka prostě neodstěhuje do Evropy. To, že je centrální premisa originální, totiž ještě neznamená, že je to vhodný námět pro celovečerní film. Občas je totiž fajn, když se postavy chovají logicky nebo když celý film není je o opakování jedné a té samé scény (pomalu přicházející postava) v rozdílných exteriérech a interiérech. ()
║Rozpočet $2milióny║Tržby USA $14,674,076║Tržby Celosvetovo $21,947,454▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $1,568,212 ║ Tržby za predaj DVD v USA $2,183,906 ║ veľmi poctivá nízkorozpočtovka, horor ktorý má čosi do seba, má dobrú dusnú atmosféru a tempo, trošku doladiť a mohli sme tu mať fakt delikátny počin, takto slušný priemer a lepšie než 90% iných amerických hororov posledných dvoch dekád /60%/ ()
Jeden z mých nejoblíbenějších hororů, nad jehož tématikou jsem se nejednou zamýšlel a polemizoval tak, jaké by to asi bylo mít podobnou bytost v patách. Obzvláště zajímavé mi připadají návrhy, jak se podoného monstra zbavit a v případě odmítnutí předat štafetu (ať už z jakéhokoli důvodu), by mne zajímaly případné rozvrhy cesty po světě. Tak daleko však film nezacházel. Dlouhá léta jsem v očekávání vyhlížel jedničku, až nakonec vyšlo alespoň něco velmi podobné: Smile. Asi začínám být nenasytný, neboť jsem to shlédl teprve včera a již se těším na volné pokračování něčeho dalšího na tento způsob. 80% (Edit: 07.11.22) ()
V rokoch 2014 a 2016 vznikli dva realistické, ponuré, drsné a temné horory odohrávajúce sa v Detroite. V r. 2016 to bol Alvarezov drastický Muž v temnote a o dva roky skôr Neutečieš Davida Roberta Mitchella. Dej bol síce umiestnený do súčasnosti, avšak najväčšie mesto štátu Michigan v nich vyzeralo ako z post-apokalyptickej budúcnosti, kedy smrť striehne za každým rohom. Depresia. Dezilúzia. Neľahké sociálne podmienky. Poloprázdne ulice, plné odpadkov. Občas okolo prejde bezdomovec, v lepšom prípade nadrogovaná prostitútka. Všetko sa rozpadáva. Dávno opustené sú nieže budovy, ale celé ulice a dokonca štvrte. V nich akoby sa zastavil čas. Možno v 90. rokoch. Možno ešte dávnejšie. Všetko chátra, hnije, rozpadáva sa. Znepokojivé to vyzerá už v centre, v školách a v o čosi lepšie situovaných rodinách (nie, že by takých bolo veľa), nieto v okrajových štvrtiach, kde domy zívajú prázdnotou, prípadne sa stali dočasným azylom pre podozrivé živly s nulovou budúcnosťou. Na dobrej nálade nepridá ani situovanie do ponurej jesene. Ulice sú plné popadaného, mokrého lístia, skoro sa stmieva a zamračená obloha visí nízko nad svetom. A do toho hrá echt osemdesiatková muzika. „Oddychová“ pasáž z pláže je ešte zlovestnejšia, ako „exotická“ pláž v Zemeckisovom Stroskotancovi. Zďaleka najznepokojujúcejšie je, že obete iba utekajú. Ani im nenapadne nezávideniahodnú situáciu riešiť. Nevidia žiadne východisko, nijaké svetlo na konci tunela. Vopred to vzdávajú, rezignujú a iba odďaľujú svoju vlastnú smrť. Zaujímavé je i zobrazenie tínedžerov ako jedincov so sexuálnym životom. Na atmosfére odcudzenia má vplyv tiež to, že si „deti“ žijú akoby oddelene od dospelých, čo je strašne mrazivé. Sú v tom sami, v dobrom, ale aj v zlom. Nikto sa o nich nezaujíma. Kasting je fajn, jednotlivým členom držíme palce, sú to starí známi (napriek nízkemu veku), ktorí držia pri sebe i v zlých životných okamihoch. Neprajeme si, aby niekto umrel. Ale sme v horore. Umrie. Príjemným prekvapením však je, že napokon to nie je až taká mohutná vyvražďovačka, ako by ste možno čakali, ale atmosférický horor. Tempo rozprávania je pomalé, ale nie zaspaté; akonáhle by hrozila stagnácia, prídu na scénu „oni“. A hoci ma po maskérskej stránke neuchvátili (možno to bol zámer?), napriek tomu majú čo-to do seba. Zaujímavé sú pravidlá urban legend: „ich“ vidia nielen „infikovaní“, ale aj tí, ktorí "chorobu“ prekonali. A pre tých, ktorí nemali sex, sú neviditeľní. Ani to, že „kliatbu“ prenesiete na niekoho iného ale ešte automaticky neznamená, že ste z toho vonku; pokojne sa to k vám môže vrátiť, ak to zabije toho, na koho ste to preniesli. Tým pádom ste opäť na rade (ešte stíhate?). Napriek veku hrdinov dospelý, rozvážny horor (možno až príliš). Depresívne pôsobí tiež to, že všetci sa len poflakujú, nemajú čo robiť, do školy viac nechodia, než chodia, matkám a otcom sú ľahostajní a už v tak mladom veku rezignovali na život. Monštrá si idú priamočiaro za svojím, pripomínajúc starých, klasických (napr. Romerových) zombies: kráčajú pomaly, ale bez prestávky a skôr alebo neskôr vás dostanú, lebo na rozdiel od nich musíte spať, oddychovať, dochádzajú vám sily a napokon to proste vzdáte. Postupné rozpletanie mrazivej mestskej legendy, ktorú si predávajú jednotliví puberťáci (a jeden druhého infikujú ako keby to bolo AIDS) má tiež niečo do seba, i keď sa musím priznať, že aj keď som to videl viackrát, niektoré veci mi stále nedocvakli resp. nedávajú zmysel (scéna s bazénom fajn, ale... čo tým vlastne chceli docieliť?). SPOILERY Niekedy strelou do „prízraku“ prízrak vyradíte z hry na dve sekundy, inokedy ho dalo by sa povedať zabijete. Sklamalo ma, že sa nedozvieme, ako sa to celé začalo. Mnohým sa práve táto zahmlenosť bude páčiť, ale mne to pripadalo ako keby niekto natočil film o Titanicu a neukázal jeho potopenie. Prečo to Jay „nepredala“ ďalej niekomu cudziemu? Alebo to predala na lodi? Čo vlastne tá scéna mala znamenať? To ju tam mali traja naraz? Alebo k lodi ani nedoplávala? Aký význam potom tá pasáž mala? Prečo hrdinke „duchovia“ dávajú také ohromujúce náskoky, keď už ju raz začali prenasledovať? Prečo sa v jednej scéne zjavuje viacero prízrakov naraz a inokedy iba jeden? Prečo „to“ Greg neposlal ďalej? Alebo poslal (viď. scéna z nemocničnej kantíny)? Prečo prízraky občas útočili aj na neinfikovaných a inokedy nie? A to s Gregovou matkou som nepochopil vôbec. Keď neodpovedanie na tieto otázky nikomu nevadí, obdivujem jeho benevolentnosť. SPOILERY () (méně) (více)
Podívaná ze staré školy. Funguje to v tolika směrech (charaktery, dialogy, hudba, budování napětí a strachu), jež mnohé hororové novinky tak často postrádají. Nemohu jinak, než tento počin ocenit. Škoda, že si tvůrci víc nepohráli s podobou pronásledovatelů. Nicméně ze všech zbylých aspektů snímku jsem nadšen a je k podivení, jak parádně hororovou podívanou se D. R. Mitchellovi podařilo vytvořit bez lekacích scén - a se skvěle vybudovanou atmosférou! [KVIFF 2014] ()
Galerie (49)
Zajímavosti (9)
- Rich Vreeland, ktorý zložil soundtrack k filmu, si zahral hlásateľa na škole, kde Jay pátra po Hughovi. (Marceloo)
- Báseň, ktorú číta nahlas učiteľka v triede, je "The Love Song of J. Alfred Prufrock" od T. S. Eliota. Zdá sa, že báseň má s filmom spoločné črty. (Pat.Ko)
- Jméno Jay (Maika Monroe), které nosí hlavní hrdinka, je zkrácenina z Jamie. Je to odkaz na kultovní hororovou herečku Jamie Lee Curtis, která hrála v sérii Halloween. Ve filmu má Jay mladší sestru Kelly. V reálném životě má Jamie Lee Curtis také mladší sestru jménem Kelly. (MrPierc)
Reklama