Režie:
Bernard BorderieKamera:
Henri PersinHudba:
Michel MagneHrají:
Michèle Mercier, Robert Hossein, Jean Rochefort, Claude Giraud, Giuliano Gemma, Jacques Toja, Robert Hoffmann, Bernard La Jarrige, Madeleine Lebeau (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Angelika, markýza andělů je první část pětidílné ságy o krásné Angelice a její cestou za láskou k hraběti de Peyrac. Do Angeliky, zchudlé šlechtičny, se zamiloval už v jejím dětství venkovan Nicolas, ale protože v den její svatby kvůli Angelice zabil správce, musel uprchnout. Angelika náhodou odhalila intriky proti králi, stala se nebezpečnou královým nepřátelům, kteří ji dali zavřít do kláštera. Vysvobodil ji až sňatek s bohatým hrabětem, kterého však Angelika znala jen podle řečí, které o něm kolovaly. Po prudké nenávisti přišla láska na život a na smrt. Hrabě de Peyrac byl však příliš bohatý, vzdělaný a odvážný. Nikdo a v ničem nesmí zastínit krále… (Česká televize)
(více)Recenze (273)
Je to krásna žena a nemá to jednoduché a romanťárna je to velká ale znám to jen díky mamušky. ()
Tak po nejakých tridsiatich rokoch som našiel odvahu si dať repete tejto romantickej klasiky, ktorú som asi ako väčšina dnešných chlapov, videl v detstve vďaka tomu, že to bola obľúbená séria našich mám. A aj po rokoch to vo svojom žánri funguje stále dokonale. Postupy aké sú v telenovelách tu sú nielen v romantickej rovine, ktorá si dáva načas, ale vďaka tomu ten Angelikin prerod od strachu a zhnusenia cez ľútosť až k láske k Peyracovi funguje perfektne, ale aj všetky tie zákulisné pikle sa udejú v štýle, že v ten najnevhodnejší moment niekto niečo náhodou počuje a následne začne zákerne jednať. Dobro je ale naivné, bez ohľadu na to jak hrôzostrašne vyzerá a keďže je to len prvý diel dlhej série, tak žiadny happyend sa nekoná, ale pred hlavnou hrdinkou je evidentne dlhá cesta k spravodlivosti, ktorú jej bude spríjemňovať doslova hárem chlapov, ktorý podľahnú jej kráse. Tvár má Michèle Mercierová fakt peknú, len tá farba vlasov nie je môj typ. Nadchne aj nádherná hudba, celková technická stránka, výprava a aj občasná akčná scéna je na limonádové pomery dostatočne krvavá. Takže tých 7/10 preklopím na 4* bez problémov. Keď už pre nič iné, tak kvôli nostalgii a aj žánru, ktorý je tu tradične podhodnotený bez ohľadu na kvality samotného filmu. ()
Angeliku miluju. Jako film. Ale protože už jsem velkej, tak s nadhledem přecházím postoj svých přátel, kteří jí říkají "ta kurva Mersijérová". Angelika mě kdysi naučila poznávat historii a historie by mě dnes měla správně nutit nahlížet na Angeliku kriticky, což se ovšem neděje. Ačkoliv většinou sepsuju kdejakej historickej blábol, Angelika se na vrcholu mých top filmových zážitků ani nezachvěje. Nepřestává mě fascinovat, jak úžasně nesourodej hereckej ansámbl se podařilo Bernardovi Borderie angažovat. Jedni jsou významní divadelní herci, co se filmu spíš vyhýbali, druzí byli hvězdičky béčkových žánrů, co šli naopak z filmu do filmu. Tu první skupinu zastupují šarmantní pánové Jacques Toja (Ludvík XIV.), Claude Giraud (bratranec Philippe de Plessis-Bellières) nebo Bernard Woringer jako zastupující ženich. Do druhé grupy patří Giuliano Gemma (Nicolas). Sem spadá i Etchika Choureau, extrémně krásná ženská, tady ovšem vedle Michèle Mercier v roli její sestry Hortensie šedá myška (ten účes!). Na hranici významných divadelních herců a hvězd béčkových filmů balancuje Robert Hossein; tady je na místě zmínit, že když se řekne "chodí jako Peyrac", je jasno a i v tomto ohledu se Angelika stala nesmrtelnou. Připočtěme dobrou výpravu, i když Borderie točil v destinacích, kde už pár let předtím točil Tři mušketýry. Navíc je známo, že klášter, kam byla nezdárná Angelika poslaná na převýchovu, a Peyracův zámek je jeden a tentýž barák (L'abbaye de Fontenay v Burgundsku). Už tady se nicméně objevují historické nesrovnalosti a nelogická jednání hlavních postav... jenže... Angeliku miluju (viz výše). ()
Stará dobrá romanitka. Hodnocení: 75% ()
Láska naších oteckov a mamičiek. Love story minulých generácii. ()
Na Angeliku se vždycky ráda podívám, když to čas dovolí. Pohádka o lásce, které nepřála nejvyšší místa, se spoustou romantických i dramatických scén. Všechny díly nejsou stejně dobré, ale první, kdy celé dobrodružství začíná, patří k těm nejlepším. ()
Nejlepší film celé série. ()
"Z lásky ke svému de Peyracovi opíchám celou Francii." I přes obrovskou kýčovitost musím uznat, že jsem na to v dobách svého dětství s klidem koukal. Bylo to velmi dobře výpravně zvládnuté a celkově zajímavé. Konec konců, je to jedna z nejlepších romanticko-historických ság co znám. Proto možná trochu vybočím a malinko hodnocení přilepším. ()
Už přes dva týdny se mi nepodařilo nic zhlédnout a nic vyhodnotit... Proč? Protože, beruška, tedy vlastně olympiáda. No a proč to všechno píšu do komentáře k Angelice? Protože právě během olympiády se mi podařilo se dostat k šestidílné knize o Angelice v brožovaném vydání a u různých sportů jako parkur nebo házená, pozemní hokej či volejbal (u atletiky a basketu by to asi nešlo) ji celou přečíst. ;-) Výsledek? Tristní (tedy smutný)... Nelíbila se mi kniha, no a nenadchly mě ani filmy natočené podle ní, no prostě olympiáda mě nadchla mnohem víc. :-)) Ale zpátky ke knize a filmům. Nevím, zda ona kniha byla pouhý výtah, ale evidentně jí filmy moc neodpovídaly. Jakž takž se mi líbily první dva díly, ve třetím už bylo na mě příliš mnoho politiky a příliš málo Angeličina bratrance a druhého manžela, francouzského maršála Filipa du Plessis-Belliére ("užila" jsem si ho aspoň v knize), takže díl zachraňoval vizuálně princ Rákoczi (v knize mimochodem chyběl) a po ostatních stánkách bývalý advokát a tajný rada Desgréz. No a protože od čtvrtého dílu chyběl i ten (v knize se vrací v díle pátém, v La Rochelle) a protože z mladinkého admirála de Vivonne (bratra královy mnoholeté milenky Athénais de Montespan) tvůrci filmu udělali, co udělali, nebylo se už na co koukat... Ale ano, Angelice to po celou ságu moc slušelo a kostýmně to taky šlo, ale její sexuální apetýt byl pro mě až asexuální, a tak jsem nedokázala pochopit poselství o její velké lásce k prvnímu manželovi, panu de Peyrac, kterým se mě snažily zavalit jak kniha, tak i filmy. O kolik lepší byla v téže době natočená Paní z Monsoreau z doby kralování Jindřicha III. z Valois. Navázat na to, jak se mi sága o krásné markýze líbila před dvaceti lety, se nyní nepodařilo a zcela se ztotožňuji s flankerem.27 ohledně oslího můstku na Růžičkovou alias Škopkovou ve Slunce, seno... ()
Angeliko, markýzo, to byl ale nostalgický den s tebou, kdysi dávno ses u nás doma na VHSkách skoro nezastavila. Do mého desetiletého mozku si zasadila dost pokřivený obrázek o lásce a taky kind of zvrácený dětský sen o tom, být v harému, nad čímž přemýšlím dneska celý den. Díky bohu jsem z toho vyšla docela normálně, i když ta scéna, jak šleháš svou služebnou jedovatými šaty mě pronásleduje dodnes. Je až k nevíře, jak výborně paměť funguje a když jsem tě dneska po těch letech oprášila, měla jsem pocit, jako by neuběhl ani rok. Bohužel to sledování už nebylo jako dřív, moje nadšení se změnilo spíš v nostalgické pousmíváni nad často dost nelogickými až bizarními situacemi. Bylo to ale pousmívání milé, kostýmy, hudba i lokace jsou krásný i po letech a ty a tvůj milý de Peyrac zůstáváte ikonou v mých očích i nadále, vaše lovestory je jedna z těch hezkých a těším se zase za dekádu na viděnou. ()
Je to naivní a místy dost hloupé, ale nemůžu si pomoct, ten příběh je výborný a příliš nestárne. Ona krásná, on zrůda jen na první pohled. Milují se nade všechno a musejí spolu překonat sílu, která se na ně valí jako vlna a chce je pohltit. Myslel jsem, že mi to bude připadat hloupé, ale ani omylem. A ta scéna, kde on odkrývá sochu, očišťuje ji od hlíny, a jak se ona dívá... paráda. ()
"Ó, Joffrei, miláčku jak jsem mohla být tak hloupá .... "První díl romantických příběhů o krásné angelice, o velké lásce, která překoná všechny možné nástrahy. Michele Mercier se jednou pro vždy zapsala jako krásná Angelika. I když je film už skoro půl století starý, pořád má jisté kouzlo, které dokáže naprosto ohromit ženské osazenstvo. Film si sice z knižní předlohy vzal jen to nejnutnější, nicméně to hlavní. Celé generace žen šílí po charizmatickém hraběti Joffrey de Peyrac. Představují si, že jsou na místě Angeliky. ()
Z dnesniho pohledu to samozrejme neni to prave, ale pred 25 -15 lety jsem nevynechala jedinou TV reprizu :) ()
Jako malá jsem vždy přepla na jiný kanál, pokud v televizi běželo něco podobného jako Angelika. Později, jsem ale jako velká romantička zjistila, že příběh velké lásky mezi kráskou a ,,zvířetem" je to pravé pro mě. K tomu ta dokonale rozehraná partie mezi Michele Mercier a Robertem Hosseinem, která uchvátila fanoušky , a to nejen tehdejší doby. Tento první díl je pro mě nejlepší z celé série a vždy budu vzpomínat na ono slavné : ,, O, Joffrei..".. ()
Angelika - největší konkubína Francie 17. století. V každém díle chrápala s někým jiným, i když stále svého Žofriho milovala. Já mám pro tuto sérii už od dětství slabost, na videu jsem ji tenkrát viděl opravdu mnohokrát. Překrásná Michele Mercier, dobová Francie druhé poloviny sedmnáctého století, krásné kostýmy, výprava, intriky, souboje, bitky a kolikrát kruté vraždy, nezapomenutelná hudba a hlavně český dabing, který považuji za jeden z nejlepších, který tenkrát u nás vznikl, co herec nebo herečka, to hlas nejlepších tehdejších našich hereckých es. Tohle všechno patří k Angelice a proto pro mě zůstává navždy kultovní. ()
2/10 Toto nikdy nebyl muj zanr ani v dobach, kdy se jednalo o jeden z mala divatelnych televiznich poradu. Angelika je zkratka krawa a ti muzsti metro bisexualni pomatenci kolem, skoda mluvit. Kdyby se radsi oddavali alkoholu... ()
Filmy o Angelice, to bylo moje dětství. Mám takový pocit, že jsem četla i knížku. Líbí se mi hudba, výprava, kostýmy, Mercier je překrásná, Hossein má i s jizvou něco do sebe. Všichni víme, jak to skončí, ale vždycky se rádi podíváme znovu. ()
Tohle prostě nemám rád. Nemám nic proti romantickým filmům a mám rád starší francouzské filmy, ale tohle prostě ne. Dobu se jim sice ztvárnit povedlo dobře, ale jinak... ()
Ach Angelika, romantika odkapává z každého záběru, ale co naplat, každý viděl aspoň jeden díl. A v tomhle prvním byla Michele Mercier ještě kočka. ()
Historické romance nevyhledávám, ale Angelika s Michèle Mercier má trochu výjimečné postavení. Osudy ženy, která lámala srdce francouzské aristokracii a sama při tom neskutečně trpěla, mají skoro až romanticky odyseální přesah. Navíc výprava, kostýmy a účesy z 60. let jsou mi daleko sympatičtější než současná historická sterilita plná nevýrazných herců, tmavého obrazu a ušmudlanosti. (909.) ()
Reklama