Režie:
Luigi ComenciniKamera:
Arturo GalleaHudba:
Alessandro CicogniniHrají:
Vittorio De Sica, Gina Lollobrigida, Marisa Merlini, Virgilio Riento, Tina Pica, Roberto Risso, Vittoria Crispo, Maria Pia Casilio, Memmo Carotenuto (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Čtyři zamilovaní a mnoho nedorozumění v italské romantické komedii... Milostná dobrodružství romantického, nikoli však mladého strážmistra karabiníků a jeho podřízeného Stellutiho líčí děj italské filmové veselohry režiséra Luigiho Comenciniho. Do malé horské vesnice přijíždí nový strážmistr (Vittorio De Sica), jenž je svobodný – a právě to je kamenem úrazu. Z místních žen se mu líbí zejména dvě: mladičká vesnická dívka (Gina Lollobrigida) a porodní asistentka Annarella (Marisa Merliniová). Pro kterou z nich se tento dobrácký četnický strážmistr, který by si rád hrál na svůdce žen, nakonec rozhodne? Najde štěstí u vesnické krasavice, jejímž „neštěstím“ je její krása spojená s beznadějnou chudobou, nebo si jeho srdce získá mladá porodní asistentka Annarella, o níž se však ve vsi ledacos povídá? (Česká televize)
(více)Recenze (48)
Italie musela po druhé světové válce za prvé žehlit svůj pošramocený obraz ve světě, a za druhé pomocí filmu vychovávat italské vesničany. A tak se ocitáme v pohádkové vesničce plné rázovitých, ale v jádru milých a hodných vesničanů, krásných temperamentních dívek a hlavně, jak přímo upozorňují úvodní titulky, strážníků. Ti byli vesničany ve skutečnosti považováni za zlo, prodlouženou ruku zlodějského státu (Jaký byl prvotní impuls pro vznik Mafie?). V této vesničce dojde na konci filmu k zázraku - láskyplnému splynutí strážníků a vesničanek. Nejedná se ani tak o komedii, jako o vesnickou pohádkovou idylu. Skutečnost pronikla do filmů později (například marný boj Franca Nera ve filmu Den Sovy). ()
Oscar 1 nominace: Námět ()
Luigi Comencini - neorealista z nejlepších a jeho na Berlinare 1954 Stříbrným medvědem oceněný film. Gina Lollobrigida byla tedy pořádná baba - především co se její vyřídilky, zpěvu a energie týče. ()
Pokud by mi Carabinieri někdy svěřili velení nějakého menšího oddílu, tak bych si ke službě rozhodně vybral vesnici Sagliena. Měl bych tam vyšší pravomoci než starosta a jediným mým nadřízeným by byl farář, ale to bych přežil, kdyby se kolem mne neustále proháněla Výtržnice na oslovi a já bych vozil Annarellu na štangli svého motokola. Taky s drzou služebnou Caramellou by byla spousta zábavy a mně by asi k řádnému vykonávání služby nic nechybělo. V tomto snímku by mi však kousek humoru navíc přišel k chuti, protože nejedna situace k tomu přímo vybízela. ()
Takové talošské Slunce, seno z 50. let, sličná Gina Lollobrigida dělá, že vůbec neukazuje vnady a jezdí raději na oslíku a Vittorio De Sica dává raději přednost serióznější babě, když mu místní kóčinda nedá ani za fůru sena. ()
Mile úsměvné, především díky Gině Lollobrigidě. ()
Film režiséra Luigi Comenciniho „Chléb, láska a fantasie" nemůžeme zařadit po bok oněm slavným italským filmům, jako byly na př. „Zloději kol", „Řím v 11 hodin", „Děti ulice", „Umberto D" a jiné, vytvořené pod hlavičkou italského neorealismu. Film „Chléb, láska a fantasie" postrádá jeden z hlavních rysů neorealistických filmů jejich bojovnou kritičnost lidské společnosti. Své světové popularitě, která dala vzniknout celé sérii filmů na thema „Chléb, láska a ...", vděčí především hereckému obsazení hlavních roli s Vittorio De Sicou v roli strážmistra a Ginou Lollobrigidou jako vesnickou dívkou Střelkou se dvěma z nejslavnějších a nejoblíbenějších italských herců vůbec. Přesto však nemůžeme tomuto filmu upřít četné stopy neorealistického směru, které nesporně patří k jeho kladům. Vidíme je již v námětu: je jím současná látka ze života prostých italských lidí v zajímavém prostředí horské vesnice. Vidíme je v prostém a nenásilném zpracování jednoduchého příběhu dvou mileneckých dvojic, vidíme je v hlubokém humanismu, s nímž se tvůrci filmu dívají na lidský život. Je nepochybné, že právě pro tyto klady a především pro svůj bezprostřední a v pravém slova smyslu živelný italský humor najde tento film mezi našimi diváky mnoho příznivců. Film je promítán v dvoj-programu společně s jeho pokračováním „Chléb, láska a žárlivost". Propagační a reklamní materiál je na oba filmy společný. Filmový přehled 35/1957 ()
Světově proslulá italská komedie Luigiho Comenciniho. Ačkoli tento režisér vycházel ve své tvorbě z tradičního poválečného neorealismu, opravdový věhlas si vydobyl až komediemi LÁSKA CHLÉB A FANTASIE, LÁSKA CHLÉB A ŽÁRLIVOST. Třeba říci, že to byl úspěch zasloužený. Únik z neorealistické sociální deprese ke komedii, musel být pro režiséra vysvobozením. Stejně tak pro jeho diváky. Ačkoli zjevná snaha film maximálně odlehčit, je cítit prakticky ve všech scénách, některé návyky z dřívější režisérovi tvorby došly uplatnění i zde. To film výrazně obohacuje a doslova ho vytrhává z hrozivé škatulky romantického kýče. Člověku by se přesto zdálo, že některé scénky vyznívají přehnaně. Částečně je to možná pravda, ale v celkovém vyznění není. Je třeba brát v úvahu prostředí a dobu vzniku filmu. Tenhle snímek dělají nezapomenutelným dvě dominantní postavy Vittorio de Sica a Gina Lollobrigida. Strhávají svým výkonem všechnu pozornost. Pokud je kamera zaměřena jiným směrem než na tyto dva, zábava pokulhává. Strážmistr Victtoria de Sicy je sice městský bonviván užívající si života, ale svou elegancí a šarmem si rychle získává místní vesničany na svou stranu. Místo očekávaného znechucení zapadlou vesnicí, v něm probouzí maloměsto dobrosrdečnost a vřelost. Jeho dobově přehnaná zdvořilost obsahuje cosi velmi vkusného, co se již v dnešní společnosti nenosí. Naopak dnes by se na to hledělo spíše s posměchem. To leccos vypovídá o pokrytectví naší moderní společnosti. Marie alias Výtržnice je chudá vesnická dívenka s velkými půvaby a značnou dávkou drzosti, ale s poněkud špatnou pověstí, ke které svou smůlou i pomáhá. Gina Lollobrigida působí s klasicky italským temperamentem velmi energicky, což dodává přesvědčivost její mladé rebelce. Největší neduh filmu, se kterým se nesmířím, je místní karabiniér Stelluti. Tento přihlouplý lehce retardovaný mladík může sice na někoho působit roztomilým dojmem, ale asi nejsem v tuto chvíli ve středním proudu. Ve výsledku na mě tento chalán působí přinejmenším dojmem trapným. Výtržnice má opravdu smůlu, že se zamilovala do takového ňoumy. Jelikož jsme na venkově a ještě v Itálii, bere si na starost úspěch tohoto vztahu, místní farář. Díky tomu se i přes zájem strážmistra o Marii a kolosální neschopnost trouby Stellutiho, daří tento vztah realizovat. Vznikají nám tu tak úspěšně dvě zamilované dvojice Annarella – Antonio (strážmistr) a Marie - Stelluti. Vše končí velmi optimisticky. To až v dalším filmovém pokračování se máme dozvědět, že není vše, jak se zdá. 74% ()
Niekto v komentároch prirovnal tento film k Slnku, senu a tomu ďalšiemu pred pol storočím. Mal pravdu. Život v chudobnej dedine s výraznými postavičkami je spestrený každodennými drobnými udalosťami, ktoré sa medzi obyvateľmi šíria rýchlosťou internetu. Film je jemnou, láskavou komédiou, ktorá má oproti Slnku, senu atď. obrovskú výhodu vo Vittoriovi a Gine. Pred mnohými desaťročiami bol film populárny nielen doma, ale aj u nás, pretože každý film západnej proveniencie, ktorí cenzori k nám pustili sa stretával nielen so zvýšeným záujmom, ale aj s úspechom. U nás k tomu prispel aj veľmi vydarený dabing. ()
Výborná klasická italská komedie, zobrazující s humorem nuzný poválečný venkovský život. Vittorio De Sica je v titulní úloze neodolatelný svůdce všech žen a nedovedu si představit lepšího dabéra, než je Milda Kopecký. Toto je prostě jeden z těch mála filmů, které mohu vidět stokrát stejně se budu lochčit jak pakoš. ()
Nenáročná romantická komedie, která sice trochu zestárla, ale na jemném půvabu, to je to správné slovo, jí to neubírá. De Sicova stydlivě střídmá komická poloha a oduševnělá krása Lollobrigidina k příjemnému zážitku víceméně stačí. Jako komedie pak spíš jen úsměvné, ale letní atmosféra rozpáleného italského venkova příjemně uklidňuje. ()
Italský víkend, část první. Zcela mě dostalo prostředí italské horské vesnice, takový život by se asi líbil každému, kdo nepotřebuje řešit dilema, do kterého nákupního centra v sobotu vyrazit. Samozřejmě za vším stojí výtečný původní dabing, který je tak starý (1967), že některé herce nemožno identifikovat (Blanka Bohdanová, dokonce i Martin Růžek má mladý hlas), jiné ale pochopitelně ano (Miloš Kopecký). Skvělé jsou dialogy, protože taková prostě čeština v té době byla, a když dnes dabují starý film, tohle nikdo nectí. Srovnání se Sluncem, senem není úplně přesné, ale ani tak vzdálené, jak by se mohlo zdát. Z filmu čiší bezstarostnost, se kterou se v dnešní době setkáváme stále obtížněji. Tím maličko chyběl náboj. ()
Strašne sympatický, vrchný strážmajster Antonio Carotenuto v podaní naprosto vynikajúcim predstaviteľom Vittoriom De Sicom, následne prichádza do pokrokovej obce "Sagliena", aby tu povedzme dohliadal najmä na určitý (ne)poriadok medzi miestnymi obyvateľkami, ale najskôr to teda vyzerá iba tak, že myslí na úplne iné veci, aj keď zase zrovna neignoruje ani tie, naopak, „podstatné”; skrátka, nie je si vôbec ťažké domyslieť, čo sa mu vlastne neustále ženie hlavou, čo by v podstate mohla priamo zodpovedať i miestna "La Bersagliera" v podaní talianskej samice Giny Lollobrigidy, a s niekoľkými málo carabiniermi extra naviac... • Taliansky režisér Luigi Comencini, s ktorým sa mimochodom stretávam po prvýkrát, a dúfam, že nie naposledy, vskutku nakrútil mimoriadne sympatickú, situačno-romantickú konverzačku, ale snáď predovšetkým »komerčný« titul, ktorý prilákal do kín množstvo divákov, a ani sa netreba tomu príliš čudovať, keď s vysokou pravdepodobnosťou ich všetkých do kinosál prilákala samotná "lollobrigidka", z ktorej som normálne opäť ostal celý namäkko, totižto, nielenže mala absolútne krásnu figúru (vnady a boky), ale zároveň tiež disponovala pozoruhodným, hereckým talentom, ako v tom čase i veľa iných, talianskych herečiek. • Apropo, a De Sica bol rovnako nadštandardným pred kamerou, ako aj hneď za ňou. ()
Trikrát s ... Gina Lollobrigida: ČST 1 = 6.6.1986, réžia českého znenia = (ČST Praha) (20.2.2011) ()
Tato veselohra, nikoliv ze současného vesnického života, jak oznamuje obsah k tomuto filmu (oficiální text distributora), ale dějem z doby krátce poválečné je roztomilá, úsměvná, ale také o něčem vypovídající. Vypovídá o těžkém životě chudých obyvatel jedné nejmenované horské italské vesničky. ... Chléb, láska a fantazie. Tři atributy jasně vyjadřující oč tu běží. CHLÉB znamená často jedinou obživu, LÁSKA zase něco, čeho může být někdy dostatek až nadbytek a konečně FANTAZII zastupují přání a myšlenky zamilovaných i těch druhých. Gina Lollobrigita temperamentem oplývá jako naše Jiřinka Bohdalová ve snímku "Ženu ani květinou neuhodíš" (1966) a Vittorio De Sica vyzařuje kolem sebe auriolu důstojnosti a serióznosti jako náš Václav Voska při notoricky známých milostných scénách. Charakterizoval bych tento snímek jako oddychovou veselohru pro ty, kteří nehledají ve veselohře pouze humor, ale přijde jim vhod i nahlédnutí do "černobílého" života chudých lidí (černobílého obrazně i doslova) v poválečné Itálii. ()
Těžko říct proč, ale tenhle černobílej kolorit italského poválečného venkova má pro mě obrovskej půvab. Se všemi těmi postaršími chlípníky, svůdnými, i když trochu nemotornými děvčaty, přiblblými mládenci a hašteřivými tetkami (všechno to je společné v příbězích o Donu Camillovi). Gina Lollobrigida fajn, ale řekl bych, že k pověsti evropského sexuálního symbolu jí ještě pár let chybí. A Vittorio de Sica by pro mě byl poloviční bez skvostného dabingu (Miloš Kopecký!) ()
Půvabná Gina Lollobrigida je jako výtržnice a zároveň zamilovaná Marie úchvatná, podmanivá, energická a hlavně svá.. V rámci žánru romantických komedií hodnotím kladně, jedná se o milou, vtipnou a pohodovou záležitost.. ()
Ani po tolika letech tenhle prosluněný filmový příběh neztrácí ze svého kouzla a má samozřejmě co nabídnout i dnes. Český dabing je povedený. To se musí nechat. Ten Miloš Kopecký Sicovi tak krásně sedl. Úplně jsem ho v té roli viděla. ()
Na tyhle filmy jsem už skoro zapomněl. Přesto jsem se bavil, bylo to sice hodně naivní, ale mělo to tah a švih a Ginu Lollobrigidu, a to většinou už stačí. ()
ocenenia : MFF Mar del Plata 1954 (nesúťažný prvý ročník festivalu) - oficiálny výber ()
Reklama