Režie:
David OndříčekKamera:
Štěpán KučeraHudba:
Beata HlavenkováHrají:
Václav Neužil ml., Martha Issová, James Frecheville, Robert Mikluš, Jiří Šimek, Milan Mikulčík, Jaroslav Plesl, Jiří Rendl, Filip Březina, Štěpán Kozub (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Australský rekordman Ron Clarke přijíždí v pohnutém roce 1968 do Prahy za legendárním běžcem Emilem Zátopkem, jehož bezmezně obdivuje. V rozhovorech Rona s Emilem se děj filmu retrospektivně vrací do stěžejních momentů atletova sportovního i soukromého života a spojuje se v komplexní portrét muže, jenž neztrácí tempo ani poté, co jeho poslední závod skončí a jenž dokáže bojovat nejen na atletickém oválu. Film vypráví o nezlomné síle vůle, která dodnes inspiruje tisíce sportovců po celém světě. A také o jedinečném vztahu dvou lidí – Emila a Dany Zátopkových – kteří navzdory všem překážkám spolu strávili celý život. (Falcon)
(více)Recenze (549)
Ondříček je hodný, bezelstný člověk a tomu filmu to šíleně škodí, protože jen ten náznak toho, jak na postavě malého bujarého moravského blbínka mohl vytvořit kousavou reflexi Československé povahy, která si zakládá na tom jak je v kdejaký hovadině nejlepší, akorát na úkor svého okolí a ještě u toho vypadá jak debil, by byla tak strašně potřebná. Takhle vlastně jenom sem tam prosvitne to uvědomění, že Emil Zátopek byl tehdejším ekvivalentem korporátní krysy, co veškerý svůj čas tráví v gymu na multisportku a otravuje svoje okolí nezajímavými historkami o něm. Přitom to tak mohl mít i scénáristicky jednodušší než když takhle zkouší klenout přes sebe jeden nezajímavý dramatický oblouk přes druhý (pojem "vajíčka Dany Zátopkové" by mohl být scénáristický terminus technicus pro skokové ukončení náročně budované podzápletky, která pak ve výsledku ve filmu je jenom proto, aby byla) a kombinovat to s povinnými zátopkovic trivias. Na druhou stranu, zastaralý český narativ "vypadá to skoro tak dobře jako zahraniční filmy" u Ondříčka již dávno neplatí, protože Zátopek vypadá lépe než většina zahraničních filmů a obsahuje několik ikonických sekvencí (logicky ona dobíhání závodů) nebo alespoň chvályhodných pokusů o ně (kontrast sporotvního úspěchu Dany Zátopkové s úspěchy Emila). Martha Issová pak dostává pasivně agresivního Lva za věrohodné zpracování nesnesitelné píče. ()
Po dlouhé době dobrý český film. Skvělí herci, skvělá výprava, dobře postavený příběh, kde je asi navíc jen ten Australan. Líbilo se mi to. Famózní Neužil. ()
Co lze Zátopkovi vytknout? Je to další z řady životopisných příběhů, kterými ve světě neprorazíme. Sterilní, to je adjektivum, které mi připadne nejpříhodnější. Nezpochybňuji Zátopkův přínos sportu a zviditelnění Československa ve světě, zejména jeho heroický výkon na olympiádě v Helsinkách. Na druhou stranu má být tento člověk, jenž asi v životě nic jiného nedělal, ničemu jinému se nevěnoval a nejspíše ho nic jiného nezajímalo. vzorem, modlou, kultem?! A máme o něm točit dvouhodinové filmy, v nichž jen běhá, běhá, omílá, že ho nic jiného nezajímá, dokonce ani budování rodiny? V porovnání s Chybami a Okupací jednoznačně prohrává a selhává. Oba filmy jej předčily tématem, zpracováním, progresivitou. Herecky samozřejmě nabídl úžasnou příležitost Václavu Neužilovi, jenž ji se svým perfekcionismem chytil za pačesy a k Thalii přidal další ceny. Masky a kamera jsou rovněž výtečné. Ale co dál? Do kdy budeme do zahraničí a na Oscary posílat takové filmy? Dokud si neuvědomíme, že takový film nikoho za našimi hranicemi nezajímá? ()
Nejlepší český a jeden z nejlepších celosvětových sportovních filmů, vyprávějící o největší české běžecké legendě, Emilu Zátopkovi, a částečně i jeho ženě Daně. Atmosféricky, inspirativně a velmi citlivě natočený snímek s oscarovými ambicemi, z něhož čiší velká úcta a pokora ke zpracovávané látce a lidem, o nichž příběh vypráví. Film Zátopek svou soutěživostí a celkovým vjemem velmi připomíná Howardovi Rivaly, kdy Emil Zátopek je paralelou Nikiho Laudy a Alain Mimoun odlehčenou verzí Jamese Hunta. Příběh se věnuje výhradně nejúspěšnějšímu období legendárního sportovce, které graduje OH 1952 v Helsinkách a pro své tempo a dynamiku využívá prostřihy na období z roku 1966, kdy světově uznávaný australský desítkář, Ron Clarke, zavítal na návštěvu za Zátopkem při jeho evropském turné. Krásný životopisný dramatický film s nádhernou dobovou atmosférou. 5 z 5. 👌 (KVIFF 22.8.2021) ()
"Já chci vždy vyhrát... Zúčastňovat se mohou ty za mnou." Velmi autentický a procítěný český film. Pokud by se tímto směrem ubírala česká scéna, tak já to budu jen vítat. Herci parádně vybraní a velmi uvěřitelní. Zátopek v Neužilově podaní je sympatická osobnost, která hýbala dějinami. Vytvořil prosťáčka, kterého nelze nemít rád. Český Forrest Gump, kterého bavilo jen běhat. Nechybí samozřejmě nechutná doba komunismu. Za mě možná jen zbytečně dlouhé, ale nechybí mnoho vtipných i dramatických chvil. Za mě velmi pozitivní hodnocení se skoro až dokumentární tématikou. Teď toho Bicana! (72 %) ()
Mě to přišlo tak nějak naivní. Pokud jde o samotného Zátopka, tak by to ani nevadilo. Obraz sportovce, kterého vlastně nezajímá nic jiného než běh a okolní dění si moc neuvědomuje nebo nepřipouští, mi přišel absolutně v pořádku. Nicméně samotná 50. léta jsou tu vyjádřena tak, jakoby se během nich vlastně nic hrozného nedělo. Pokud nepočítám občasné funkcionářské blábolení a úsměvné řvaní armádního důstojníka, působila celá ta doba téměř laskavě. To mi vadilo. Nicméně když přišlo na běhání a samotné závody, bylo se na co dívat. Neužil svou roli zvládl skvěle a dlouhá příprava tu byla znát. Jen za to, jak dokázal napdobit specifický běžecký styl, by měl dostat metál. I samotné stadionové scény, u našich filmařů takřka nevídané, zvládl Ondříček bravurně. Navíc člověk tomu Zátopkovi fandí i přesto, že ví, jak to dopadne a to je jeden z důležitých aspektů dobrého sportovního filmu. Celkově když to srovnám s podobně laděnými snímky ze zámoří, tak je to stadardní žánrová limonáda, ale tahle má přidanou hodnotu v tom, že je prostě naše. 70% ()
Zátopek je určitě vydařená filmařina - od režie, hereckých výkonů až po výpravu. V rámci české kinematografie je to i rozhodně nadprůměrný počin, ale když bych si odmyslel to, že mu mám tendenci fandit jen proto, že se jedná o český film, tak mě vlastně nechal emočně chladným a pokud ho pak srovnávám se zahraničními sportovními dramaty, tak už u mě vlastně moc neobstojí. Je to taková ta trochu našprtaná a vyšperkovaná věc, kde vám je každá postava jedno a jen si tak prostě sledujete příběh, který sice nenudí, ale ani vás vlastně nevtáhne. 3,5*. ()
Dobré pokoukáníčko a krásné posloucháníčko (moc povedená hudba). ()
Stylizace Zátopka do Forresta Gumpa zafungovala. ()
Krásný film o jedné z legend světové atletiky a pozoruhodném člověku, jehož vykresluje poměrně nezaujatým pohledem, a tak je možné jej vnímat současně jako věrohodný portrét, který svého "plešouna" ukazuje v celé šíři jeho charakteru a ve všech jeho životních rolích, i zaslouženou poctu, která sleduje běžcovu cestu na světový vrchol, přičemž vše běží svižným tempem, kdy vyprávění ani na okamžik neztrácí dech. Celý příběh se pak odehrává v podstatě ve dvou rovinách, kdy linka z pozdější doby vlastně přesahuje dosažené mety a, přestože se nevydává až do údolí, skýtá prostor pro nahlížení na předkládané události a jejich hodnocení s potřebným odstupem a jistou mírou poučenosti bytím. Po technické stránce je předvedena opravdu vynikající práce ve všech směrech, především ale v perfektní výpravě a přenesení úžasné dobové atmosféry velkých závodů, které jsou naprosto strhující. 90 % ()
"Asi nejsem dost talentovaný, abych se usmíval a běžel zároveň.." ()
Jako absolutní nesportovec jsem Zátopka přijal jako výborný dokument o osobnosti, k níž jsem měl dosud jen základní povědomí typu zlato Helsinky. S famózním Václavem Neužilem a výbornou Marthou Issovou. ()
Že byl Zátopek skvělý běžec asi tuší tak nějak každý divák ještě předtím, než usedne do sedačky v kinosálu. Je tak trochu škoda, že si běh a závody vybral Ondříček jako středobod celého filmu, jako záminku i řešení všech výzev Zátopkova života. Chybí totiž snaha objevovat něco dalšího.. jakákoliv jiná témata jen kloužou po povrchu jen aby se neřeklo. Ohromná škoda, že místo v podstatě zbytečné linie roku 1968 a příběh rozmělňujícího retrospektivního vyprávění, se film více nevěnuje například zřejmě úžasně dynamickému vztahu manželů Zátopkových - symbióze i střetu ambic a snů dvou olympijských vítězů. Tolik promarněných motivů a myšlenek k řešení, zvláště, když máte k dispozici skvělou Marthu Issovou. Ukázkový scénáristický faul. Celková roztěkanost a věčná snaha pojmout vše, aby ve výsledku nebylo řečeno pořádně téměř nic, odsuzuje jinak nadprůměrně filmařsky zvládnutý počin do kategorie "sejde z očí, sejde z mysli." 6/10 ()
Jednoduše povedený film o naší největší atletické legendě. Herecky brilantní je jak ústřední pár, tak skvěle suchý James Frecheville, jehož dějová linka mě naopak nesmírně zaujala a do své komunistické polohy se výtečně obul i Robert Mikluš - tito nechutní převlíkači kabátů mu jdou skvělě k pleti ;-) Gratuluju Davidu Ondříčkovi, poskládal to moc hezky dohromady a moc bych všem tvůrcům přál nominaci na Oscara, Želary už byly strašně dávno a tohle by mohli ocenit i v poslední době nechutně korektní akademici i zbytek poblbanýho světa. ()
Ze všeho nejdřív musím zmínit, že Václav Neužil je jako Emil Zátopek fantastický, zvládl tu proměnu v legendárního atleta na výbornou.. Příběh je samozřejmě silný a každý, kdo má v hrudi tlukoucí české srdce a ve svém životě sportoval, zaplesá a možná i zamáčkne slzu (jako já), Ťopek do dnešního dne nebyl překonán.. Přesto cítím mírné zklamání, možná je to mnou, příliš jsem se na tento snímek těšila.. Poskakování v čase - 1948, 1952, 1968 a neurčito - mi moc nesedlo, střih jsem vnímala místy rušivě, např. když zazní startovní pistole, nečekám, že se vzápětí ocitnu v lese a ihned nato budu koukat na zpívajícího naháče.. Nicméně velké plátno má své podmanivé kouzlo a jsem ráda, že jsem to viděla otestovaná v kině, hodnotím shovívavě.. ()
Nejnovější film Davida Ondříčka Zátopek se hodně povedl. Mé očekávání nebyly nejmenší, ale i ty se podařily naplnit. Je to film, který prostě chcete (a musíte) vidět v kinech. Zátopek je totiž skvěle natočený životopisný film o nejlepším atletovi 20. století. Natočený způsobem, jakým se u nás pohříchu pramálo natáčí. Veškeré vysoké ambice jsou na snímku znát. Všechny závody vypadají jako kdybychom koukali na zrestaurované a obarvené záznamy těch běhů. Párkrát jsem u nich měl i husí kůži (obzvláště u závodů z Helsinek). Prostě nemají chybu. Ono celkově se danou dobu podařilo vystihnout skvěle. Václav Neužil hraje skvěle a jeho moravština překvapivě není k smíchu. Ale nejvíce mě překvapila Martha Issová, která mě nikdy moc neuchvátila, ale roli Dany Zátopkové zvládla bravurně. Jejich společné scénu nejsou trapné a naopak výborně fungují. Jsem rád, že se takovýto film, který mi je dost blízký (rád běhám), natočil. Snad dokáže vylepšit trochu povědomý o Emilovi, který byl jednoznačně jedním z nejlepších atletů všech dob a na jeho galapředstavení v Helsinkách, které se fyzicky zopakovat nejspíše už nedají, se nezapomene (I přes jeho "stranické" prohřešky). 90%. ()
Formálně nejde nic vytknout, ale je to nuda k uzoufání... ()
Nic moc jsem od tohoto filmu nečekala. Proto jsem ani nespěchala s jeho shlédnutím. Byla jsem ovšem nadmíru spokojená. Maximálně doporučuji. A to nejsem žádná sportovní fanynka. Jako bonbónek je tu pro mě moje oblíbená Martha Issová. Nezklamala, a Václav Neužil také ne. Ani chvíli jsem se nenudila, jak zde v komentářích někteří naznačují. ()
Velmi poctive zpracovana filmarina, kterou jsme jako divaci dlouho ocekavali. Perfektni velke a propracovane dilo. ()
Neužil je asi jediný herec, který při ztvárňování své postavy naběhal více, než Hanks ve Forrestovi. A v běhání podobnosti nekončí, protože nevím, zda to bylo záměrem filmařů a nebo to vzniklo samovolně, ale některé hlášky a části jakoby z oka vypadly právě z Gumpa (Emilovo zběsilý mávání nebo mluvení o běhání je prostě Forrest hadr). Celkově jde ale o velmi podařený film, kde funguje téměř vše, od sportovních záběrů, přes lásku, politiku a lehkou dávku vtipu, takže ve výsledku jsem mile překvapen. Zátopka považuji za jednoho z největších sportovců vůbec a s čistým svědomím můžu říct, že jeho 3 olympijská zlata z pětky, desítky a maratonu už nikdo nepřekoná. Chápu, proč byla do scénáře zakomponovaná linka s Ronem Clarkem v osmašedesátém, něco v ní ale chybělo a proto asi nefungovala tak, jak bylo zamýšleno. ()
Reklama