Obsahy(1)
Po řadě úspěšných a velmi svérázných komedií se dvojice tvůrců Gustave Kervern a Benoît Delépine pustila do žánru psychologického dramatu. Jejich humor je vždy nonkonformní, hlavní hrdinové nejsou krásní, sympatičtí. Ani putování padesátníka Paula nepostrádá černý humor, nakolik ho lze v poslední bezcílné cestě vstříc smrti nalézt. Ovšem jednoduchému smíření a sentimentu se tvůrci vyhýbají. Snaží se o nekompromisní portrét muže na konci života a obsazení spisovatele Michela Houellebecqa, který ztvárnil hlavní postavu, k níž si divák těžko hledá cestu, patří mezi další přednosti tohoto upřímného a překvapivě svobodomyslného filmu. (Febiofest)
(více)Recenze (7)
Absurdní držka Michela Houellebecqa v absurdním dramatu o existenciální krizi. Ale ještě by mohli, rebelanti, na této své vážnější lince trochu zapracovat... ()
Proti prírode o dvadsať rokov neskôr. Lacne pôsobiaci, ale ukážkovo funkčne komponovaný digitálny vizuál home made videa: Päťdesiatnik sa túla francúzskou bušou a voice-overom sa, úprimne a otvorene, zamýšľa nad sebou, prázdnotou a zmyslom svojho života, nad samovraždou, atď. A prekvapivo to nie je otravné ani nudné. Vďaka vizuálnemu typu a minimalistickej mimike predstaviteľa a ešte viac vďaka skvelo, miestami až básnicky napísanému monológu, ktorý trefne vystihuje tak povedomé existenciálne pocity a myšlienky. Navyše formou poetickej francúzštiny. ()
Nasledujúci komentár vyzrádza dej filmu! Radikálny protest proti prevládajúcej forme i obsahu príbehovej kinematografie. Namiesto štylizovaných Kenov a Barbie s dokonale vytvarovanými oblinami ovládol obraz smutný starý rozcuchaný šašo, čímsi pripomínajúci Jožka Kronera. Snáď tými previsnutými gambami. Ultraskeptický pohľad na život ako márnosť a vek ako zabuchnutú bránu k radostiam mladosti. Pre trhovú ekonomiku sú starí nanič. Špinia, dýchajú ostatným vzduch a berú im zo stále sa zmenšujúceho žvanca žrádla. Vyschnutý ako vytrasená desaťročná marska, s prstami tmavožltými od fajčenia, blúdi hrdina v cyklistickom úbore popod vápencovými bielymi skaliskami v pustej krajine. Odhodlaný zomrieť. Sem-tam mu hlavou prebleskne nejaká úvaha, no často len tak stojí, či niekam chodí. V prírode, ktorú bohvieako nemusí, však nájde istú formu spásy. Povznesenia, ktoré sa veľmi rýchlo vytratí pri prvom kontakte s civilizáciou dneška. S kultúrou horoskopov. ()
[SFF 2015, Sydney] ()
Příroda krásna ale jinak co to mělo jako být? Omlouvám se nezaujal tenhle příběh. ()
Na tento film jsem šla během Febiofestu jen kvůli Michelovi - vidět hodinu a půl svého oblíbeného spisovatele, jak nesleze z plátna, se přeci jen nenaskytne každý den. Po zhlédnutí musím ovšem konstatovat - naštěstí. A že ještě nikdy jsem se během filmu nedívala tak často na hodinky. Je mi tedy líto, ale bohužel nemohu potvrdit, že by tento existenciální počin nebyl nudný. Je přímo krystalicky NUDNÝ. A to je na něm asi jediné vtipné. Nebo jinak: pokud si vybavíte svá domácí videa, kde se toho pohříchu děje pramálo, ujišťuji vás, že v porovnání s tímto snímkem, vám začnou konečně připadat akční a neobyčejně invenční. Bohužel ovšem i hloubku tématu aby tam člověk vyhrabával klacíkem - v druhé polovině se pár silnějších úvah mihlo, ale skutečně jen mihlo. Ale já jsem alespoň díky zvědavosti na Michela měla důvod ho vidět (i s tématem jsem byla smířená), ale co chudák moje maminka, kterou jsem vzala s sebou (!). Sice jsem ji varovala, že to opravdu nebude standardní filmový zážitek, ale že to bude až tak strašné, to vážně nečekala... :) ()
Jedna hvězda za krajinu. Jinak bohapusté žvanění. ()
Reklama