Režie:
Olmo OmerzuKamera:
Lukáš MilotaHudba:
Šimon HolýHrají:
Daniel Kadlec, Jenovéfa Boková, Vanda Hybnerová, Karel Roden, Eliška Křenková, Martin Pechlát, Miroslav Sabadin, Vojtěch Záveský, Jaroslav Plesl (více)Obsahy(1)
Jak se vypořádají s nečekanou svobodou dvě dospívající děti, jejichž rodiče se vydali na plavbu jachtou po oceánu? Co udělá odloučení s dosud perfektně fungující rodinou? A co když do tohoto rodinného „testu" vstoupí další, nečekaně dramatická událost? (Cinemart)
Recenze (340)
Nechť se na mě nikdo nezlobí, ale scénář je tak chabý, že nepůsobit ve filmu duo Křenková/Boková, tak film má asi stejný smysl jako interpelace na hlavního údržbáře PSP ČR. Šokující odhalení v závěru nikoho nezajímá, jelikož nahá Křenková ve výtahu nastavila laťku nepředstavitelně vysoko. 66 % ()
A taký dobrý úvod to malo, tak ma to dokázalo chytiť! Ale potom, potom to prišlo. Slovinec síce chcel natočiť niečo surové a fakt zo života, ale skĺzol do toho, v čom sú naši filmári doma a síce neudržal dobré tempo, emočne na to išiel cez psa ( čo bol veľmi dobrý ťah, slza mi vybehla ) ale hlavne od nejakej polovice to bolo rozťahané, nezáživné a podstatné drámy boli vyriešené úplne nepodstatne. Potenciál sa ale uprieť nedá. 3 z 5 ()
Kterak herecky pes porazil českou filmovou špičku. A to tak, že mně ho bylo víc líto, jak toho s tou nepopulární ozdobou na hlavě. ()
V zásadě ztráta času. Pro mě absolutní fail s celkem pěknou kamerou. A aby bylo jasno, oslavný ódy na "herecké" výkony psa mě nechaly úplně chladnou. Ovšem to bude možná tím, že mě zajímají pouze zvířata, který můžu sežrat. ()
Na to, že to má na svědomí nečeský režisér, film působil hodně česky. Nebo alespoň Evropsky, budu-li korektnější. Spousta dlouhých, mnohdy až nicneříkajících záběrů. Do toho nějaké to drama s nepřekvapivě překvapivým vyvrbením. Já ovšem víc tento komentář natahovat nebudu. Film na české poměry dost slušný, zejména v dnešní době, protože jinak se točí samé hovadiny. Nicméně žádná pecka a musím svést své hodnocení jen na ujetý prst, protože mám sto chutí dát o deset procent méně. Jenže dobrý pocit z dokoukání (tedy, skoro až bohužel) udělal své. 60% ()
Film, který se tváří jako určitá výpověď a komentář k soudobé realitě, paradoxně se v něm ale všichni chovají naprosto umělohmotně a nereálně. Na důležité životní předěly (pokus o sebevraždu, selhávání ledvin, zpochybnění otcovství, ztráta psa) reagují postavy naprosto neadekvátně, tiše, úplně bez emocí. Situace, kdy by se člověk v rodině hádal, brečel by, rozčílil by se, se odbude mlčením a přecházením po drahých prostorách bytu za notebookem se sklenkou bílého vína v ruce. Možná tak žijí lidé v Praze, zřejmě proto tady existují uživatelé, kteří Rodinnému filmu nasolili 4* a více, ale já jsem se s nikým takovým nikdy nesetkala... Umělecká složka filmu také není skoro žádná, v 90% snímku nikde není hudba, ostré střihy jsou divné, střihač nadužívá prolínačky, většina scén je neúměrně dlouhá. Děj jako takový v podstatě neexistuje, snímek v nic neústí, nemá žádnou pointu a divák si z něj vůbec nic neodnese. Pokud takhle vypadá budoucnost naší kinematografie, pak tedy potěš koště. ()
Víc takovýchto tvůrců. Tvůrců s vizí, s nápady, s vizuálním cítěním, které ze zimní Prahy dokáže udělat velmi depresivní místo. Režisér Olmo Omerzu si zaslouží mé a i Vaše uznání. Jako režisér mě přišel velmi dobrý. Krásně prodává příběh, šikovně využívá prostředí, hraje si s diváckým očekáváním(nejlepší je si nezjišťovat o čem film je) a bravurně vede herce a to ať lidské nebo zvířecí. Prostě odvedl hodně dobrou práci. Velmi mě potěšili herci. Daniel Kadlec je dost talentovaný a doufám, že bude dostávat zajímavé role. Jenovéfa Boková má dobrou roli, i když jí scénář nedává tolik prostoru k výraznějšímu hraní jako je to u jejího filmového bratra. Přesto se mě nejvíce líbila Eliška Křenková, ze které jsem cítil sexuální dusno a napětí. Její svádění, pohledy, doteky a celkově hodně fyzické hraní je opravdu moc dobré a jako katalyzátor některých momentů funguje na výbornou. I zbytek herců nezaostává. Roden je fajn v úvodu a na konci, Pechlát je dobrý a Hybnerová je v pohodě. Hodně se mi líbili scény z úvodu, z diskotéky, svádění, operace, strach a hlavně z ostrova s pejskem. Ty patřili k jedněm z nejsilnějších. Tolik emocí kolik z nás dokáže dostat čtyřnohý přítel se jen, tak nevidí. A je to další ukázka toho co si režisér může dovolit pokud má dobrou vizi a nápady. Velmi se mi líbilo jakým způsobem se využívá hudba a různé zvuky z televize nebo z různých prostředí. Jediné co mě trochu mrzelo je tempo, které průběhu začne upadat a negraduje, tak jak by bylo potřeba. Rodinný film je velmi dobrý snímek a doufám, že si k němu najde cestu co nejvíce diváku, jelikož fakt za to stojí. ()
Docela povedené. Strohé, ale účelné. Nejvíc se mi líbilo, že když chce Rodinný film vyjádřit nějaké emoce (je jedno jak samoúčelné jsou), dělá to velmi přesně a nezáleží na tom, jestli je to napětí, erotika, smutek, vztek nebo radost. Herecky očekávaně profesionální Rodena a Hybnerovou velmi dobře doplňují civilní představitelé "dětí" i Eliška Křenková. No a samostatnou kapitolou je ten pes, jehož herecký výkon je místy až neuvěřitelný. ()
Co se týče lidských osudů, ty film vybarvuje obstojně, ačkoli nejde vůbec pod povrch a vše je jen tak na omak, ale Roden se i na mininu prostoru dokáže vyjádřit jasně. Delší záběry mi tu však nefungovaly a co teprve ten psí survival? Čím tohle film obohatilo? Dělení kapitol, kontrast k lidským osudům, nebo autoři potřebovali jen naplnit stopáž? Ne, tyhle předěly touto formou filmu nepomohly. ()
Aha. Wau. Tenhle film šel do kin už před rokem a já ho poprvé rozkoukal v červenci. No to je mi nádhera. V každém případě jde o velice zajímavý film, a rodinný obzvláště. Nejdřív se soustředíme na dramata tady u nás našich dospívajících, kteří řeší své dobové problémy, no a poté v další části ztracené rodiče a nakonec největší katastrofu jaká se snad v rodinném kruhu může stát. A k tomu je doplněno dobrodružství psa Otta. Tenhle film silně balancuje mezi onou evropskou "nepochopitelností" a klasickým českým dramatem. Něco, že si z toho najde Němec, Nor, Španěl, ale třeba i Čech. Což je důležitý. Je zajímavé, že třeba tento film bych si klidně představil i nominovaného na Oscara v rámci cizojazyčnosti. Rozhodně by nevyhrál, ale dokázal bych ho tam vidět. Lehce nechápu nominaci pro Vandu, jelikož mi přišlo, že i Plesl před kamerou předvedl víc, ale tak hej, proti gustu. Taky by asi bylo blbý, kdyby byl Roden za jeden film nominován třikrát. Ale bylo by to hodně dobrý. ()
Po dlouhé době skvělý český film. Příjemně obyčejný a civilní. Přesto nenudí. Scénář je nepředvídatelný, herci ve své civilnosti jsou autentičtí. Jediné co vytknout je závěrečná psí robinsoniáda - úplně zbytečná. Jestli měla ždímat city, tak na mě to tedy nefungovalo a já se nemohl zbavit dojmu, že její jediný účel je natažení stopáže. Přesto na naše poměry je to nadprůměrný film. ()
Obsazení výsostné, ovšem dějová linka je poněkud příliš jednoduchá. ()
Z celého filmu si pamatuji prsa Vandy Hybnerové a psa potulujícího se po pláži. A pak mladého pitomečka, který si myslí, že ta starší holka s ním bude píchat donekonečna. ()
Rodinný film určitě nebude pro každého diváka. Ale jestliže má někdo rád ironii a téměř až existenciální drama, tak je tento snímek Olma Omerzua tím pravým ořechovým. Vyspělý film, jenž si ocenění z festivalů po právu zaslouží. 75% ()
(spoilery) Na začátku jsem se dost bavil u těch rozhovorů, úplně jak vystřižený ze stránky Nudné dialogy ("Máš hlad?" - "Docela jo." - "Dáš si třeba špagety?" - "Tak jo"). Tempo filmu bylo ale bohužel lineárně nerostoucí (to je skoro to samý jako klesající), což vyústilo v závěrečnou snad 20 minutovou ala-robinson-crusoe scénu (navíc místo Toma Hankse byla v hlavní roli nějaká bordská kolie, nebo co). Nejvíc mě pobavila scéna doktor: "Váš syn má krevní skupinu 0. Jeden z vás by mohl být dárce, dítě má krevní skupinu vždy po jednom z rodičů." - máma: "Já mám skupinu A" - otec: "No počkat, já mam skupinu AB" - doktor: "No ano...tak nashledanou" Chtělo by si to trochu víc ujasnit koncept a příště by to mohlo být docela fajn. (60%) ()
Keď sa rodičia vyberú do teplých krajín a nechajú doma tesne popubertálne potomstvo, tak sa průser dá očakávať. Kontrola cez Skype, rodičovské cez Skype, príležitostná kontrola dobrého strýčka, to určite nestačí. Ale nie o tom je Rodinný film. Vlastne som nevedel, či je o netradičnom stroskotancovi na pustom ostrove alebo o stroskotanej rodine, alebo to má byť o prepojení týchto stroskotancov. Film dáva dlhými pasážami veľa času na rozmýšľanie, ale ja som akosi nepotreboval počas toho tak veľa rozmýšľať a tak ma to občas nudilo. Inak je to pomerne podarený pokus o trochu iný film, ako sme zvyknutí od bežnej českej produkcie. –––– Nevím není odpověď. Ty kreténe! ()
Televizní srágora, která se omylem dostala do kin a posbírala hramadu cen a nominací? Česká kinematografie je opravdu na dně. Tady totiž nic nefunguje. ()
Pro mě bohužel další adept do kategorie "PP", neboli "proboha proč?"... ()
Až přes příliš ambiciózní film, který se v průběhů začal ztrácet sám v sobě a s každým dalším zvratem to začalo ztrácet mojí pozornost, jelikož, i přes slušné nápady, to vždy bylo přeskočeno takovou rychlostí, že by žasl i Usain Bolt. Chápu, že pan režisér Olmo Omerzu je velmi ambiciózní a chtěl nám ze svého talentu ukázat co nejvíce, ale méně je někdy více. Každopádně je to na zdejší poměry velmi netradiční a nadstandardní film, který stojí za vidění. Moje hodnocení 60%. ()
Myslím, že na český film je to hodně povedené. Ani bych skoro neřekla, že je to naše kinematografie. Po druhém zhlédnutí prostě musím jít na plný počet, už jen kvůli pejskovi Ottíkovi ☺ ()
Reklama