Režie:
Henri-Georges ClouzotKamera:
Armand ThirardHudba:
Georges AuricHrají:
Yves Montand, Charles Vanel, Antonio Centa, Peter van Eyck, Véra Clouzot, Folco Lulli, Darío Moreno, Grégoire Gromoff, Darling Légitimus, François Valorbe (více)Obsahy(1)
Las Piedras, malé, od zbytku světa odříznuté městečko v jedné nejmenované zemi střední Ameriky. Bezcílně tu marní čas horda dobrodruhů nejrůznějších národností, která horečně vyhlíží jakoukoliv naději, jak uniknout všudypřítomné bídě a nudě. Mezi nimi je i Mario (Yves Montand), kterému zpříjemňuje pobyt mladá obsluha místí krčmy Linda (Véra Clouzot); Jo (Charles Vanel), francouzský gangster s nervy z ocele; Bimba (Peter van Eyck), tajuplný Němec, který přežil nacistický pracovní tábor; a Ital Luigi (Folco Lulli), nejlepší Mariův přítel - ovšem jen dokud se Mario nedal dohromady s Joem. Jednoho dne se jim naskytne možnost, jak přijít k vytouženým penězům, které jim umožní únik ze země: vypukne požár ropného pole a americký koncern, jediný zaměstnavatel v kraji, nabídne mužům 2 000 dolarů, když ve dvou náklaďácích přepraví pro hašení nutný nytroglycerin. Čeká je 500 kilometrů dlouhá cesta, při níž může sebemenší nehoda vést k explozi zničujících následků...Podle románu Georgese Arnauda. V roce 1977 natočil William Friedkin remake SORCERER. (Pohrobek)
(více)Recenze (254)
,,ZLOMTE VÄZ." ,,TY SI HO ZLOM!" __ Tak sa mi konečne podarilo tiež vidieť tento naj naj naj film, velebený tu priam až s neuveriteľnou zaslepenosťou. Už počas sledovania som prudko rozmýšľal nad tým, ako ho ohodnotiť a stále mi to haprovalo niekde medzi 3* a 4*. Nakoniec dám menší počet a dôvody sú podľa mňa nemalé. Samozrejme, námet je absolútne skvelý a o nič horšie nie je ani jeho scenáristické prevedenie, réžia je nanajvýš profesionálna a vidieť je tiež herecké zanietenie. Lenže aj keď tieto základné piliere sú veľmi silné, jednoducho to aj tak nemá ,,gule". ,,TO" napätie tam síce je vidieť, ale nie je ho cítiť, alebo aspoň nie tak úžasne ako to bolo pri remaku, ktorý som videl skôr. V novšej verzii som so zaťatými päsťami čakal ako sa hrdinom z nervy drásajúcich situácii podarí dostať, tu som len ležérne sledoval ako prekonajú ďalšiu prekážku (a ovplyvnený novším filmom som rozhodne nebol). Najlepšou mi tak nakoniec prišla úvodná hodina, ktorá síce pekne vykreslila ospalý život Bohom zabudnutého mestečka, no z hlavných postáv sa jej beztak nepodarilo vykresať toľko - a tým aj vedľajšími cestičkami rozviť celý príbeh a ich motiváciu - ako sa to za polovičný čas podarilo Friedkinovi. Koniec je až smiešne infantilný. Každopádne tomuto filmu šancu zlepšiť si u mňa svoje slávne renomé dávam, o plnom hodnotení ale pochybujem. Záverom uvádzam, že film som mal možnosť vidieť kolorovaný, no asi po pol hodine sledovania som si nastavil čiernobiely obraz, v ktorom omnoho lepšie vynikal. (546. hodnotenie) ()
Jako jó, je to napínavé a místy šikovně natočené, ale nemůžu si pomoct - přišlo mi to jako taková machistická povídačka o kreténech. No dobře, ti dva v menším voze byli vcelku sympaťáci, ale ti dva hlavní byli od začátku na facku a celá ta rádobypsychologická rovina o chlapských emocích mi připadala dost nedotažená a nešikovná.... Takže tuhle klasiku asi nebudu schopen plně docenit... Sry ()
Film byl v roce 1953 vyznamenán na MFF v Canes Velkou cenou a Charles Vanel získal za roli Joa zvláštní cenu a uznání za nejlepší mužský herecký výkon. Jeden ze zásadních filmů francouzské kinematografie uvedla Česká televize v kolorované verzi. ()
Možná mám moderním Hollywoodem zdegenerovanou a zkostnatělou pseudopředstavu o vzhledu hlavního hrdiny - tvrdého chlapa, ale Charles Vanel v nasrávačkách, s věčně dementním výrazem a kšiltíkem jak pionýři za bolševika ve mě žel bohu neevokuje ten charakter, který byl zřejmě zamýšlen. S Yvesem Montandem pak vypadají (a jednají) jako Pat a Mat, což nakonec transformuje všechny dramatické a napínavé scény na komické až trapné. ()
(Komentář obsahuje spoilery!) S tímhle filmem mám jen dva zásadní problémy - začátek a konec. Začátek je příliš dlouhý a vlastně nezáživný, jako by neodpovídal tomu, co má následně přijít za masakr (trochu princip Čelistí). To samo o sobě není problém. Problém je, že to trvá necelou hodinu a to je fakt dlouho. Třeba taková opera, co má hodinovou předehru, by asi taky posluchače pěkně štvala. Navíc v této první části vystupuje postava Lindy (režisérova žena Véra Clouzot) a ta je teda hodně podivná (míněno v negativním slova smyslu). A úplný konec? Ten mi zase přišel nadbytečný. Jako by si tvůrci řekli ,,pojďme těm divákům ještě něco ukázat, ať je úplně dostaneme!". Bohužel mi to přišlo spíš směšné, než že by mě to zasáhlo. Tak, to jsem si postěžoval a teď k té milejší části, protože zbytek filmu je úžasný. Když pánové nasednou do strojů a vydají se na svou nitrogylcerinovou pouť, tak divák nestačí zírat. Na to, že film vznikl na začátku 50. let ve Francii je obdivuhodně technicky zvládnutý a napínavý. Líbí se mi, jak ty nejdůležitější momenty přicházejí jaksi mimoděk, jako fouknutí větru do tabáku... Postavy se proměňují podle toho, co se o nich dozvídáme a člověk, co působí jako největší macho, je pak přistižen při naprosté zbabělosti, aby byl nakonec ve vyprávění pozůstalého prohlášen za odvážného a hrdinného muže. Clouzot nasvěcuje své hrdiny z různých úhlů, klade jim do cesty překážky se škodolibou radostí, aby se prokázalo, co v nich skutečně je. A je to jízda, která nezestárla ani za neuvěřitelných 60 let. ()
První hodina ještě nebyla to pravé ořechové, ale přesto měla v celkovém příběhu své místo, protože tím jak nám ukázala jaké neutěšené podmínky vládly na tom bohem zapomenutém místě, odkud byla jen pranepatrná naděje na návrat do civilizovanějších míst, kde by člověk nakonec nechcípl hlady, tím pro mě byla alespoň částečně pochopitelná ta sebevražedná mise čtyř dobrovolníků s náklaďákem plným nitroglycerinu, nerovným terénem a více než nejistými vyhlídkami na přežití. A s prvními najetými kilometry začala ta pravá "legrace", která postupně otestovala nejen schopnosti, odvahu a charakter šoférů, ale často také moje nervy, protože napínavé to bylo dost, ne, že ne. Opravdu dobrá podívaná, která si u mě vysloužila lepší čtyřku a možná si časem přečtu i knihu. ()
Strašlivě to zestárlo. ()
Jeden z nejnapínavějších a nejpůsobivějších filmů, co jsem viděl. Mistrovský dílo. ()
Strach pôsobí v nás ľuďoch ako akýsi katalyzátor z možných nesplniteľných túžob, ktorých sa predom obávame. Vedomie človeka je odkázané na risknutie onej šance, ktorá ho nakopne za lepším zajtrajškom, lenže dvojsečnosť má vždy svoje pre a proti. Vie a uvedomuje si poznanie toho, že za tým nekonečným bahnom prekážok je svet lepší, taký, ktorý by nepolarizoval biedu a luxus v tak markantnom rozsahu. Francúzsky film z 50-tych rokoch Mzda strachu režiséra Henri-Georges Clouzota tieto existenciálne úvahy miesi cez trilerovskú, až dokumentárnu optiku ozrejmujúc postavy v nádejí z vykúpenia. Uvádza divákov do sveta zaľahnutej chudoby, horkého počasia, narušených sociálnych väzieb a nulovej konformnosti. Tento kraj trpí akútnymi nedostatkami splnených túžob, ktorých nieto ani v možných ponúknutých šanciach na ich túžobnú nápravu. K takémuto schematickému rozčleneniu dopomáhajú sýto svietiace filtre, ktoré evokujú pot ako vonkajší prejav prázdnoty tej vnútornej, ktorá nie je vnemovo hmatateľná. Dynamika kamery preto sníma iba minimálne obrátky. Jediné, čo sleduje (ako laserovské oko) sú možné hybridné prepojenia seba(s)poznávania postáv medzi sebou, pričom ich konečné prejavy sú neporovnateľne opatrnejšie pred tým, čo vo svojom vnútri skutočne prežívajú. Malá „nemenovaná“ dedinka (Las Piedras) v strednej Amerike skrátka neponúka ten materiálny raj na zemi. Iste krásnu panorámu dovolenkového oddychu, ale niet v nej plody úrody, niet v nej prácu ani blahobyt. Predsa len aj k našim postavám však doputuje šanca neokázalá, ktorá im dá tú dlho nepoznanú nádej nového zmyslu života. Pokračujúce trýznenie sa za svojim snom však dopadne rovnako tvrdo ako jej prvotný pokus odhodlania sa. Mzda strachu je teda i kritikou systému, premárnenia aj toho mála, čo máme. Zachytáva naše pohnútky v reáliách, sleduje osud našich postáv a fandí im, hoci ich šance sú mizerné. Mario a Joe to skúsili, ale až po pokuse v človeku dobehne poznanie toho, aký je život sám o sebe nevyspytateľný a tento film je vo svojich opisoch vonkajšej a vnútornej štruktúry vskutku jedinečný. Viac tu http://www.9em.sk/mzda-strachu-1953-ako-ekvivalent-strachu-vseobecneho/ ()
Jako thriller je to nervydrásající, jako studie lidského charakteru v konfrontaci se strachem z nepěkné smrti, která může přijít z ničeho nic, je to věrohodné a působivé, jako film je to oku lahodící, jako přestřelka hereckých umění tomu není moc co vytknout. Tak proč tak málo? Kdyby byli hlavními hrdiny Luigi, sympatický Talián s plícemi z cementu, a Bimba, chladnokrevný Áriec z lágru a největší frajer široko daleko, neměl bych s filmem sebemenší problém. Ale když je ústřední postavou nesympatický surovec, hajzl a blb, který se svou holkou zachází jako s hadrem, a celou dobu se okolo něj ochomýtá skoro stejně nesympatický namyšlenec, hajzl a pablb, je mi v celku jedno, jestli nitrák vybouchne, případně jestli se ti dva vyfrajeření Frantíci spolu vyspí nebo porvou. Navíc mě zklamal úplný závěr filmu, který možná mohl fungovat v padesátých letech, ale dnes celá ta cesta domů působí když ne nevěrohodně, tak aspoň uměle, hloupě a zbytečně navrch. ()
Nema to sice tak pusobivy audio-vizual Friedkinovi verze, obzvlast hudba tomu chybi, ale jinak je to uplne stejna kvalitka. 7/10 ()
Ľahko odhadnuteľné, ale skvele nakrútené dielko, ktoré disponuje dobrým obsadením a akčnými scénami, ktoré sú napínavejšie a presvedčivejšie ako vo väčšine súčasných špektáklov. Od plného počtu ma držala len trochu pridlhá prvá 45 minutovka, inak som bol viac ako spokojný. ()
Úžasný film s vynikajícími hereckými výkony, který je ač z let 1953, směle by mohl konkurovat dnešním rádoby "napínákům". Megahvězda YVES MONTAND, ANTONIO CENTA nebo PETER VAN EYCK by zasloužili "in memoriam" Oscary. O réžii jakby smet. Jsem neskonale šťastná, že jsem si jej koupila na DVD. Patří do skvostu světového filmu. ()
Jsem o krok od toho, abych dosadil Clouzota do mého top ten nejlepších režisérů. Tenhle film o minimálně dvě desítky let předstihl všechno, co mohl nabádnout hollywoodský thriller a drama - a v mnoha detailech zůstává dodnes svěží a nepřekonatelný. Na rozdíl od mnoha kritků mi vůbec nevadí pomalý úvod, jde totiž o přímo ukázkovou představovačku hlavních hrdinů a už zde můžeme sledovat první silné momenty - přílet letadla, silácké scénky v baru, oběšence, střihové zkratky. Ovšem to, co se rozpoutá v okamžiku zahájení strastiplné cesty přesáhlo všechna má očekávání. Epické, nervydrásající, chladně dokonalé. Jen si vemte, že taková Nebezpečná rychlost staví téměř dvě hodiny na tom, co je zde zahrnuto do jedné scény. A takových scén je zde v rychlém sledu hned několik. Krásné, čisté umění strachu a napětí. Napínavé, dojemné, nebanální. ()
Jelikož originál vidím až jako druhý, jelikož jsem nejdříve zvládl remake z roku 77, tak bych teď měl nejspíš hodnotit ten. Každý z filmů je v podstatě jiný. V novější verzi, bylo kladeno víc důraz na postavy, na jejich původ a okolnosti které je přivedly až k samotné cestě. Ve verzi z roku 77 se jelo džunglí, tady to bylo jinak. Verze 77 jako překážku postavila kmen obřího stromu, tady to byl obrovský balvan. Verze 77 umožnila přežití jednomu z kvarteta, tady nepřežil nikdo. Je těžké hodnotit která verze byla lepší, ale vzhledem k tomu, že tato původní je ještě o 20 let starší, tak si myslím, že si zaslouží tu jednu hvězdu navíc. Každopádně v obou případech, se jedná o velice kvalitní film a můžu každému jenom doporučit :-) ()
Maximální filmový zážitek. Atmosféra filmu by se dala krájet. 100%. ()
10/10 Jeden z nejpovedenejsich francouzskyvh filmu vubec - neco a la 10.000 dolaru na sunci ale daleko lepsi. Montand je klasa a la Bogard ()
Toto je asi jediný film ktorý ma v prvých 30 minútach totálne nudil a nechýbalo veľa aby som ho vypol no nasledujúce dve hodiny som nedokázal zatajiť dych. Tento Thriller patrí k tomu najlepšiemu čo som v tomto žánri zatiaľ videl. Partia zbedačených drsných chlapov dostane šancu zarobiť pekný balík peňazí (2000 dolárov). Každý z nich potrebuje finančný obnos so svojich dôvodov. Niektorý sa chcú vrátiť domov k rodine, iný zase kvôli zdraviu a tak ďalej... Problém je ten že obyčajným chudákom bez budúcnosti sa núka pekný balík za praktickú samovraždu pretože nikto iný tú prácu nechce zobrať. Musia previezť 2 náklaďáky plné nitroglycerínu do 300 míľ vzdialeného ropného poľa. Nitro má tú vlastnosť že pri nadmernom pohybe okamžite exploduje. No a cesty ktorými títo chlapi prechádzajú sú horšie ako naše Slovenské. Celí čas tu cítiť obrovský strach s možnej explózie. Hrdinstvo strieda zbabelosť, pomoc strieda obetovanie. A čo je to najhoršie jeden problém strieda druhý. Skvelí strih, herecké výkony a skutočne pestré exteriéry. Pri tomto sa nedá zaspať !!!! ()
Mzda strachu není příliš známý film a i mě by asi minul, kdyby nebyl v imdb top 250. Nevěděla jsem, do čeho jdu. Chvílemi jsem si říkala, jak může být jízda autem nervydrásající (holt naložení výbušninami je naložení výbušninami), ale tyhle pocity mi moc dlouho nevydržely. Film se chvílemi vlekl, titulní postava mi byla protivná. Mělo to atmosféru, ale ta nevydržela celou dobu. A v jednu chvíli bych ani nevěřila, že dokážu být tak škodolibá. ()
Reklama