Režie:
Yves RobertKamera:
Robert AlazrakiHudba:
Vladimir CosmaHrají:
Philippe Caubère, Nathalie Roussel, Didier Pain, Thérèse Liotard, Julien Ciamaca, Victorien Delmare, Joris Molinas, Julie Timmerman, Paul Crauchet (více)Obsahy(1)
Francouzský film Maminčin zámek je volným pokračováním filmu Tatínkova sláva, natočeném podle knihy význačného prozaika a dramatika Marcela Pagnola. Znovu se vracíme do voňavé, prosluněné Provence, kde v jejích kopcích prožívá své kouzelné dětství jedenáctiletý chlapec. Poznává svou první dětskou lásku, lidské přátelství i zlobu a především naždy se zamilovává do tohoto jedinečného kraje... Rodina bydlí v Marseille a své víkendy a prázdniny tráví v domku uprostřed kopců. Pravidelnou cestu do přírody si postupně zkracuje přes soukromé pozemky cestou podél veřejného kanálu. Bývalý tatínkův žák, nyní hlídač kanálu, jim půjčí klíč, kterým otevřou průchozí dveře a tak, nepozorováni, přebíhají v přítmí zámeckých zahrad se svými kufry a strachem z prozrazení. Jednou je však nachytá nevrlý, veledůležitý hlídač a Marcelův otec, poctivý učitel Josef, těžce snáší pocit provinění stejně jako maminka Augustina. Ale nádherné vzpomínky na dětství, ze kterých Pagnol čerpal celý svůj život, nemůže narušit ani tato událost, která ostatně dopadne tak, jak si to celá rodina zaslouží. (Česká televize)
(více)Recenze (64)
první díl lepší druhý ale taky dobrý ()
něco tak krásného jsem dlouho neviděla. Film mě naprosto dostal. Jediné co mě mrzí je, ze jsem nečetla knihu ()
"Námořníci dobře znají volání širého moře a já jsem právě zaslechl volání kopců!" Skvělé pokračování předchozího filmu, trochu mi to připomíná naše Báječná léta pod psa. Je vidět, že Francouzi nemusí točit jen ztřeštěné komedie nebo superakční filmy. "Já jsem královna a ty můj rytíř. Musíš udělat všechno, co ti řeknu.. Všechno? .. Všechno!" ()
"Holky jsou jen nepodaření kluci, holky jsou omylem přírody. O jeho mamince se krom jména dá říct jen to, že měla průjem." Tohle jsem si z filmu zapamatoval. Jinak poměrně veselý příběh, trošku mi to připomnělo Saturnina. Nepotřebuji to vidět znovu, ale neurazilo to. Chvílemi to bylo slabší, chvílemi zas emotivní... po celou dobu se to při nejmenším dalo sledovat. Průměr každým coulem. ()
Kdo četl nádherný román Pagnola Jak voní tymián pozná, že Yves Robert je jeho milovníkem. Tak nějak si určite čtenář představoval jeho filmovou podobu. A kdo knihu nečetl- zatouží si ji po shlédnutí filmu přečíst (třeba i jako vynikající audioknihu v podání V. Beneše - který, mimochodem, zde mnoho let předtím skvěle nadaboval Marcelova tatínka Josepha). ()
Docela hezký poetický film který je o zážitcích malého chlapce a o jeho vztahu ke krajině kde tak rád tráví čas. ()
Úžasná poetika v duchu vynikajujúceho Pagnola! Krásne skĺbenie detského náhľadu na svet a detských zážitkov s krutou životnou realitou a triezvym "dospeláckym" nadhľadom. Nádherná séria a vrchol Pagnolovho diela. Pravdivé, lyrické, minimálne gýčovité a presladené. ()
Důstojné pokračování Tatínkovy slávy. Milý film. I přes smutné poznámky o osudu maminky a starého světa vůbec. ()
Na tomto filmu jsme byli povinně ještě když jsem byl na základce. Tehdy jsme ho asi nedokázali jako děti plně docenit, akorát nás tehdy nadmíru pobavilo jméno postavy Bouzigue (snad se každý dovtípí, jak se to asi vyslovuje). Teprve o mnoho let později jsem se na něj znovu podíval, abych uznal, že je to opravdový klenot. Kéž by takových filmů bylo víc. ()
To překvapivé kouzlo z Tatínkovy slávy (kterou byly ulovené orebice) je tady něčím zředěné a už tolik nefunguje. Jako v řadě jiných dětských příběhů přesunem do dospělosti ubyde poetiky a přibývá smutku. Vyústění příběhu o Zámku /zámku je milé. ()
Všechno krásné a bezsstarostné je želbohu prchavé a rychlé jak bublinky z šampáňa. ()
Autor scenara varil z VODY... prislo mi to akoby to ani nebolo pokracovanieSkveleho *Tatinka.... 35% film. ()
Znáte takové ty chvíle, kdy přepínáte kanály a najednou na vás vyskočí rozběhnutý film. Jedu dál, říkáte si, ale než zmáčknete tlačítko, něco vás na filmu zaujme a už se od něj do závěrečných titulků neodtrhnete. Toto byl rozhodně jeden z nejkrásnějších a nejmilejších filmů, který jsem kdy viděl a už se moc těším, až se podívám na "první díl", Tatínkovu slávu. ()
Rodinný film točený v krásné přírodě s nádechem jemné poezie, jenž přesně neví kam jde, ale jde tam rád a jakoby mimochodem. Nic pro mne. ()
ďalší skvost vykresleného 20.storočia po talianskej poetike kino ráj. Oddych a skalnaté Provence, ako ho vidím, keď tam zájdem. Poetika čerpá z kníh veľmi uznávaného francúzskeho spisovateľa, ktorý sa kamarátil aj s Luis de Funesom - Roberta Sabatiera, a samozrejme Parcela Pagnola a jeho knihy jak voní tymián. je to niečo ako česká sága bylo nás pět na francúzsky spôsob. Vďaka, ()
Oproti prvnímu filmu věnovanému tatínkovi se jedná o značně naivní dílo. Po podivné první lásce se děj soustředí jenom na tajné zkratky při cestách na chalupu. Všechny postavy jsou jak z vystřihovánky, až na jednoho zlého jsou hodní, bohužel v tomto případě zcela neuvěřitelným způsobem. Za chvíli to přestane bavit. Posadí na zadek až samotný závěr filmu, který je hodně nečekaný a nepřipravenému divákovi dokáže vyrazit dech. ()
Toe se mi líbilo snad ještě více, než Tatínkova sláva. Ale bez Tatínkovy slávy, by to zas nebylo ono. Nádherná poetika a vidění světa dětskýma očima. ()
Pokračovanie príbehu Marcela Pagnola je rovnako príjemné svojou nostalgiou a spolu tvoria vlastne jeden celok. Môžeme tak sledovať jeho detstvo až do dospelosti a nechať sa unášať jeho spomienkami. Na hereckom obsadení ani na produkcii sa nič nezmenilo. ()
V pražských kinech se promítal od 23.1.1992 (Sokolovo) ()
Stále kouzelné, i když už o něco slabší než Tatínkova sláva. 80%. ()
Reklama