Série(2) / Epizody(36)
-
Genesis (2014) - 12 epizod
-
Virgin Soul (2017) - 24 epizod
Obsahy(1)
Mistarcia je kouzelný svět, kde žijí pohromadě lidé, bohové a démoni. Kdysi dávno se objevil strašlivý drak Bahamut a hrozilo nebezpečí, že zničí celou zemi, ale lidé, bohové a démoni překonali vzájemné rozdíly a spojili se proti společnému nepříteli, kterého se jim sice nepodařilo zabít, ale dokázali jej porazit a uzavřít v energetickém poli. Klíč k tomuto vězení byl rozdělen na dvě části a aby nikdy nebyl spojen a drak nemohl znovu povstat, byla jedna část dána bohům a druhá démonům. O dva tisíce let později i přes různé drobné spory mezi jednotlivými frakcemi stále vládne relativní klid a mír, ale jen do okamžiku než démonka Amira ukradne bohům jejich polovinu klíče... (Jeoffrey)
(více)Recenze (15)
Úžasné anime. Hodně odlehčené scény střídají ty vážně a dost smutné. Fantasy svět plný démonů, bohů a doplněný o příběh Johanky z Arku. Anime má španělský nádech, nejen prostředím, kostýmy ale i hudbou. Seriál má hodně svižné tempo. Spoustu epickým momentů, efektivních soubojů a výbuchů. Celkově je hodně akční. Na co je třeba si trochu zvyknout, je poněkud retro kresba, ačkoli animace jako taková je bezchybná. Příběh je opravdu bohatý. Seriál je proto velmi krátký, vzhledem k tomu, co jeho svět nabízí. Happyendu se nedočkáme. ()
Genesis - 85% - Zatímco zdálky jsem viděl neslučitelnou kombinaci bláznivých eskapád, steampunku, zombie, dračí fantasy, božských i démonických stvoření a Johanky z Arku, zblízka to bylo mnohem lepší. A překvapivě i mnohem klidnější. Dobrodružství Favara, Kaisara a Amiry totiž po úvodní rychlopalné představovačce přeladí na příjemnou kolej (anti)hrdinského putování, během kterého se hlavním hrdinům do cesty připlete tu vítaný spojenec, tu zavilý nepřítel. S nápaditými akčními scénami, velkolepou válečnou scenérií i výtečným soundtrackem je dvanáctka epizod skutečně zoufale málo, což má za následek nejen skutečnost, že bych co nevidět velmi rád uvítal výbušné pokračování, ale i to, že tenhle svět potřeboval prokreslit ještě o něco víc. Vedlejších charakterů, které do děje sotva stíhají zasáhnout, aby hned zase mizely, je totiž až trestuhodně moc. Nic to ale nemění na tom, že se Bahamutovi zaslouženě podařilo stát se hitem a že i přes značně nadstřelené prostředí dokáže humor, romantiku i akci kombinovat až neuvěřitelně. A když se mi podíváte do očí, tak uvidíte, že nelžu! Virgin Soul - 100% - Nebudu zapírat, že maximální hodnocení pro vymodlené pokračování je snad i trochu přehnané, ale protože jde o dost možná nejlepší anime sezónu za delší dobu, nebudu se podobné štědrosti bránit. Bál jsem se desetiletého časového skoku, nové hlavní hrdinky i toho, že staří známí zůstanou buď v rolích přihrávačů nebo dokonce zcela mimo obraz, ale nic naštěstí není tak horké, jak se to v tomhle létajícím voze uvaří. Všichni, na které divák hladově čeká, se dříve či později objeví a nadělají přesně takovou paseku, jakou si přeje a možná i něco navíc. Na to, že celý seriálový vesmír vychází ze hry, má spoustu říší, pravidel a v neposlední řadě nálad. Od akce k melodramatu, od náboženských parafrází k prvoplánovému košilatému humoru. Pro někoho zmatený bolehlav, pro mě je takto velkolepý a chvílemi až přebujelý svět andělů, démonů, rytířů a draků rájem. ()
Nezřídka se mi při sledování anime stává, že nadávám nad rozplizlostí a prázdnotou děje, jeho nulovým vývojem, přešlapováním na místě a nezajímavými postavami. O to větší bylo mé překvapení, když jsem zjistil, že Bahamut v tomto ohledu představuje opačný extrém – děj se zde řítí jak splašený kůň ve snaze vměstnat se do dvanácti dílů, přestože by seriálu daleko více slušela dvojnásobná délka, kdy by postavy a zejména fantazijní svět dostaly větší prostor k rozvinutí a předvedení se v plné kráse; takto má divák po zhlédnutí dvanáctého dílu pocit, že viděl vlastně jen nějakou krátkou ochutnávku z universa, které může rozhodně více nabídnout. Ke srovnání se nám z téhož roku nabízí Čajka, kde tvůrci taktéž stvořili fantasy svět zřejmě tak, že smíchali dohromady náhodné nápady a prvky, co jim zrovna přišly pod ruku, skoro jako by si mezi sebe přizvali ducha Tristana Tzary, leč v obou případech vznikly zajímavé světy – ten Čajčin je více nápaditější a bláznivější, ten Bahamutův se více drží fantasy kánonu a bere se o něco vážněji. Na Čajce byla z postav zajímavá jen Čajka, ovšem u Bahamuta mají své kouzlo a vnitřní rozměr všichni čtyři hlavní hrdinové. A pokud se konečně bavíme o audiovizuální stránce, patří pomyslná vítězná cena jednoznačně Bahamutovi, neboť zdařilejší a poctivější kresbu a animaci jsem již delší dobu neviděl (dokonce i zakomponování CGI postav se až na lesního draka vcelku povedlo) a soundtrack často a zdařile podkresluje scény. Ve výsledku je tedy největším kamenem úrazu ona uspěchanost, vlivem níž se divák nemůže zbavit pocitu, že se neustále dívá jen na špičku ledovce, přestože by od příběhu a fantazijního světa spolu s postavami mohl dostat mnohem více, vlivem čehož se v samotném závěru místo silné katarze dočká spíše jen pocitu nedopovězenosti, nedokončenosti autorské výpovědi. Nic to však nemění na faktu, že jsem se po delší době dočkal zdařilejšího fantasy anime bez zbytečného fanservisu a ečči, bez nesmyslných zvratů, se zajímavými hrdiny a výbornou audiovizuální stránkou. Pokud bude nějaké pokračování, mohou se mnou tvůrci rozhodně jako s divákem opět počítat. Lepší 3*. ()
[1. série] Když se v anime utkávají démoni s andělama, bývá z toho sice spoušť nezměrných rozsahů, ale častěji v hlavách diváků než na obrazovce. Chtě nechtě musím v tomto SnB (ne, žádný snowboard) tedy pochválit, protože přítomnost ultrahorlivých, zaslepených "dobráků" a slizkých rohatců byla jen motorem k velkým bitvám nez fillerovsko-filosofickým debatám. A jak tomu nechyběla zezměpisná šířka z pekla až do nebe, chyběla tomu hloubka a děj drhl stále o břeh. Sekunduju s tím, že tempo je od začátku našláplé a prošpikované vtípky až do konce (jediné zpomalení v bažině) a i když divákovi tedy zprvu chybí základní orientace, brzo se s dějem srovná a je připraven na další novinky / zvraty..které už nepřijdou. Důkazem budiž několikadílné (na první pohled důležité) postranní kočkování 2 hlavních postav, které je vysvětleno během minuty klišoidní citlivě necitlivou zpovědí jednoho z bad guyů. Jinak bychom se o tom nedozvěděli, jak na to není čas, že? Bohužel tedy, jíž od jinak slibného startu víme, co se na konci musí zákonitě stát a po cestě zdvihneme obočí teprve párkrát během úplného závěru (Star Wars moment + neklasický uzavření), ale krom toho je příběh až přepřílis lineární a uspěchaný. Postavy měly kvalitu velmi nevyváženou: Favaro, Amira, i Rita byly slušné, v případě Kaisara a namátkou Lucifera otravné až úplně zbytečné. Jsou tu ovšem 2 faktory, resp 1 velký a 1 hodně drobný, který mi čas a vzpomínky osvěžily: Mírně retro animace, která v tomto provedení má hodně sexy styl a tanec. Ano, tanec. Byl pouze obsažen v jednom dílum ale i ta minutka dvě zdařile provedeného společenského flámování mi stačila k smutně-nadšenému procitnutí, že mi v těch středovekých fantasy anime jednoduše chybí. Závěrem upřímně dodám, že jsem čekal akcí a emocema přehnanou fantasy mlátičku. S tímto očekáváním se SnB velmi decentně popralo; jenže když takový Bahamut mohl klidně být nahrazen nadpozemsky obrovským automatickým rotačákem, víte, že konečný efekt se zrovna nedostavil. 70%, 3*-4*. Favaroooooooooo! ()
Něco málo jsem si užil. Více moc jsem si neužil. První 1/3 ok. Druhá 1/3 "hmm", třetí 1/3 "wtf"... Naprosto bez hloubky, nezapamatovatelné postavy, žádné poučení, nevýrazný příběh, o ničem všechno, hrozné hlavní postavy... Ani se mi nechce pokračovat. Nijak nikomu nedoporučuji a tak nějak nechápu ty, kteří tomu dávají 5 hvězd... A to jsou i lidé, kteří ostatní anime hodnotí s větší důkladností, než já... Toto se ve vás prostě nezapíše, nezůstane, okamžitě na to zapomenete, nebude vás to ke konci bavit, nevzpomenete si na jediné jméno a celkově se budete modlit za to, ať už to skončí. Nevýrazných 40% ()
Přepálená akce a smíchání všech možných i nemožných fantasy prvků s křesťanstvím dobře fungovalo třeba u Hellsinga. Ale tady... tady je to takové ne příliš zajímavé nic. Víc dílů a hlavně větší hloubka příběhu by tomu prospěla. ()
Divné anime, ktoré mi vyšumelo z hlavy čo spájalo nespojiteľné, dejovo síce pokračovalo, ale niektoré veci nevysvetľovalo, všade sa išlo príliš rýchlo a mužské postavy ja neviem neboli mi až také sympatické. Hlavne teda Leone mi nejako nesadol neviem prečo, zatiaľ čo Amira aj hej. Ono podľa mňa toto anime chcelo určite zaujať svojich divákov, ale prílišným zrýchlením deja nedalo priestor postavám rásť, ale inak sa mi tento počin páčil je pozerateľný. ()
Téma lid versus andělé versus démoni není úplně můj šálek kávy. Ovšem tohle mě vcuclo a nepustilo ven. K tomu parádní animace. A v závěru jsem i slzu uronila. Supr! ()
Ztráta času. Neskutečná patlanina všeho možného s překombinovaným dějem, s klišovitými a nesympatickými postavami. Nejde ani popsat co všechno tam autoři nacpali. Jen tak několik příkladů, řečtí bohové, andělé, démoni, čerti, zombie, draci, Godzillodrak, Johanka z arku, mechy, magie, piráti, rytíři, chapadla, bounty hunteři, chodící kostlivci, mořská příšera, leviathan, banditi, kouzelný les, zakletý les, vyvolávání monster, mluvící kačer, konec světa. Postavy jako Satan, Zeus, Belzebub (to není ten samý co Satan :) ), Lucifer (to je taky někdo jiný), Anděl Gabriel, Michael a kupa dalších. A to vše nacpáno do 4 hodin děje. Všichni se chovají nesmyslně, bojuje někdo z někým z nějakého nesmyslného důvodu a nakonec to všechno zničí drak, který to tak dělá každých x 1000 let, přesto, že tentokrát s tím nikdo nepočítá (všichni jsou tak nějak v klidu) a nikdo to neřeší (ikdyž všichni říkají opak). Ještě, že to má jen 12 dílů, protože s tolika vedlejšími postavami se to mohlo klidně protáhnout na 1000 dílů a vypovídací hodnota by byla stejná. 40% - Chudáci Zeus a Satan se v hrobech obrací... ()
Shingeki no Bahamut: Genesis zachraňuje jen jedna věc - seriál je zábavný natolik, že umožňuje zapomenout na ty obrovské díry v příběhu a chybějící hloubku. Silné postavy (banda šašků to je, ale to je na tom právě to dobré), svět se slušným potenciálem, výborná grafika a animace (i to CG vypadá dobře), nadprůměrný soundtrack a skvěle režírované akční scény jsou velká pozitiva - až to skoro nevypadá, že jde o reklamu ke hře na mobily. Ale ty negativa tomu i tak neprominu - slabých, slabých, slabých 7/10. ()
Draci, bohovia, demoni, anjeli, trebuchety, rytieri, zlodeji, lovci odmien, kuzla, vyvolavanie demonov, zombie, pirati, morske obludy, dobijanie hradov, rytierske suboje a dalsie prvky robia z Bahamuta povinnost pre vsetkych fanusikov fantasy, magie, dobrodrustva a road tripov. Serial neprichadza s nijak originalnym nametom, co vsak nie je prilis podstatne, kedze vysledny dojem to nekazi. Animacia nie je velmi detailna, ako tomu je pri vacsine novsich anime zvykom. Zaroven je vsak serial vizualne poutavy a velkolepy, vsetky monumentalne bitky pripominaju uvodnu scenu z LOTR (popripade druheho Gintama filmu). Opat plati, ze ak niekto ocakava nieco inovativne, asi sa sklame, kedze serial si poziava jednotlive elementy, kde len moze, predovsetkym cerpa zo vsetkych moznych fantasy knih a filmov, novsich aj starsich. Ak to divakovi neprekaza a rad si pozrie, ako sa do seba pusti armada demonov a armada magickych rytierov vedena Janou z Arku, za doprovodu gigantickych golemov a dalsich stvoreni, potom bude prenho Shingeki no Bahamut nieco ako skryty poklad. ()
Celkove hodnoceni horsi ****. Animace se mi dost libila a "neslucitelna kombinace eskapad" mi prisla celkem v pohode, i kdyz misty to pripominalo spise surrealisticke vize sileneho umelce. Co mi trosku vadilo, byla logicka navaznost deje. Tady to trochu pokulhavalo a clovek se casto ptal "Proc?" nebo dokonce "Wtf?". Taky bych ocenil delsi stopaz, jelikoz fantasy svet, ve kterem se Shingeki no Bahamut odehrava, je velice zvlastni a pestrobarevny, takze se v jeho zakonitostech divak obcas ztraci a tech "Wtf?" mohli byt min. Nicmene to melo velice rychly spad a byly to pro me prijemne stravene 4 hodiny japonskeho anime. ()
první díl se vyznačuje obrovskou diskrepancí mezi megalomanskou epickou hudbou a podprůměrnou akcí. Akční scény jsou v zásadě jen nepřehledné blýskanice bez jakékoliv zajímavé choreografie. Stejně tak mě nenadchly třicetimetrové skoky na (běžných) koních ap. V druhém díle jsem si uvědomil další problém - hlavní hrdina je tak beznadějně slabý a jeho okolí tak beznadějně silné, že mu pořádně nejde fandit. Je to jak fandit červovi, aby vyhrál závody s gepardem. Pak se anime začalo zlepšovat, některé z prostředních dílů byly až na 4* (pozitivně se na tom ale podepsala animace Amiry), ale konec bohužel velmi připomínal začátek (aneb autoři se snažili o megalomanštější bitvy než zvládli nakreslit). Nad to se ke konci projevil další nedostatek anime a to absence kvalitního příběhu. Například...na konec se dozvíme, že bohy i démony "nějak" (nevíme jak) manipulovala postava, která v anime téměř nebyla ...a její motivace? Jednoduše "zkáza světa". Pakárna. Dle hodnocení jednotlivých epizod mi csfd vyprůměrovala hodnocení celého anime na tři hvězdičky, ale kvůli zkaženému příběhu snižuji z horších třech na lepší dvě. 40% ()
Bahamut se mi hůř hodnotí, neboť se na to skvěle koukalo, a to nejen díky krásnému vizuálu. Kresba je originální a design postav doslova fantastický, ale nelze opomíjet zajímavé a výstřední postavy. S příběhem mám trochu problém, protože byl hrozně plytký, jel jen po povrchu - vše se odehrálo hrozně rychle a konec tak ve mne nezanechal tak silnou stopu, jak by mohl, a to je zkrátka škoda. Místy to působí jak přehlídka bishíků, resp. jejich zářivých hadříků, kteří se objevují a vzápětí mizí bez většího významu pro děj. Každopádně je to vtipné, akční, nějaké to drama se taky vyskytne, rozhodně slušný kousek. ()
Čo sa začne ako nevinný výletík a hľadanie mamy čarokrásnej Amiry, sa skončí záchranou celého sveta, do ktorého sa zapoja ľudia, bohovia aj démoni (viem, takých tu asi bolo, ale...). Vtiahlo ma to doslova in medias res od prvého záberu a nepustilo do samého konca. Zvláštny miš-maš námetov z rôznych iných príbehov a mytológie spočiatku pôsobí zvláštne, ale neskôr som si na to zvykol a už to vnímal ako jednoliaty dej. Hlavné postavy sú skvelo vykreslené - najmä Favaro, ktorý mi úplne pripomínal môjho obľúbeného Mugena zo Samurai Champloo. Ďalej už spomínaná Amira, ktorá je neskutočne chutnučká no občas pekne vystrčí rožky (takmer doslova) a taktiež Kaisar, ktorý zosobňuje takmer až donquijotské ideály. Animácia si drží vysokú úroveň (aj keď jedna epizódna cgi postava vyzerala fakt hrozne). Na to, ako všelijako to mohlo skončiť si myslím, že to uzavreli výborne. V kútiku duše som síce dúfal v jednu malú z menu, ale chápem, že potom by to nemalo ten správny efekt. Jedno čo ma mrzí, že to nebolo dlhšie. Ak by to nabralo spád práve ako spomínané Samurai Champloo, čomu sa to zároveň dosť podobá (ústredná trojica tu má veľmi podobný vzájomný vzťah aj počiatočný "roadtripový" rozmer deja), charaktery by sa mohli viacej rozvinúť, človek by sa s postavami viacej zžil a ku koncu by im všetkým fandil ešte viac. Obzvlášť by som bol zvedavý na malú zombie slečnu Ritu, ktorá keby dostala viac priestoru, mohla by to byť zaujímavá postava. Skrátka pre mňa jednoznačne 5* záležitosť. | Kam fúka vietor? K zajtrajšku. ()
Reklama