Režie:
Hirokazu Kore'edaScénář:
Hirokazu Kore'edaKamera:
Mikija TakimotoHudba:
Jóko KannoHrají:
Haruka Ajase, Masami Nagasawa, Kaho, Suzu Hirose, Džun Fubuki, Kirin Kiki, Šinobu Ótake, Lily Franky, Šin'iči Cucumi, Rjó Kase, Óširó Maeda, Rjóhei Suzuki (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Rodinné (melo)drama, které na čechovovském půdorysu domu, zahrady a čtyř sester skládá poctu magii všednosti. Tři sestry žijí společně ve velkém domě ve městě Kamakura. Když jejich otec, který od rodiny odešel před patnácti lety, zemře, cestují na venkov na pohřeb, kde poznají svou plachou nevlastní sestru. Jejich návrh, aby odjela žít společně s nimi, dospívající Suzu s nadšením přijímá. Začíná tak období sladkých i nahořklých dobrodružství... (Film Europe)
(více)Recenze (76)
Velmi milé, okouzlující, svým způsobem staromilské, psychologické, depresivní a naději nabízející. ()
Vítejte v domě, jehož dřevěnou existenci by snadno mohla vyřešit jedna škrtnutá zápalka. Máme tu čtyři sestry, které zrovna neměly moc štěstí na rodiče. Jejich otec byl chlívák obecný a matka tuto skutečnost jaksi neunesla, proto je ponechala svému osudu. Nejstarší sestra je asi tak vřelá jako sestra Ratchedová, přičemž se peleší s ženatým doktorem, druhá je k zulíbání s příchylností na zkrachovalé chlápky, kteří ji využívají jako živou peněženku, a navíc se ráda napije, a třetí si stále sveřepě zachovává svou dětskou duši. A tyhle z té čtvrté udělají ožralého Messiho. Kdo čeká snímek plný děje, bude zklamán. Zde se střetávají různé názory na to, jak žít svůj život a jak vycházet s těmi okolo. Myslím si, že na tenhle film by měl být divák trochu melancholicky naladěn. Je to vlastně neskutečně příjemný film plný pozitivní nálady a rozzářených úsměvů, ale také film, ve kterém se možná až příliš moc umírá. 100 % ()
Oživlá manga, připomínající poetikou animované filmy Hayao Miyazakiho, vás vtáhne do jiného světa. Světa, ve kterém chcete žít, kde se k sobě ještě všichni chovají slušně, ctí morální hodnoty a vychutnávají si každé jídlo. Rozhodně záleží na osobních preferencích, jestli vás Naše malá sestra pohladí po duši nebo unudí k smrti. ()
"Dej pokoj, já chci jen pivo." Všední, ale zároveň i nevšední příběh plný kouzelných záběrů s neuvěřitelnou atmosférou dokonalé harmonie, která jen nerada ustupuje ze scény, aby alespoň trochu odhalila osudy čtyř hlavních hrdinek, z nichž vychází jejich obrovská poetika. ()
Kdybych daval letos tu palmu ja, tak bych ji dal tomuhle filmu. Je nezny a holcici. Uveritelny a celou dobu zajimavy a pritom obsahuje skoro minimum konfliktu. A ma podobne sintoisticky odstin jako Utis vodu od Kawase, vune a chuti jidel nam pripomenou nase mile, kteri uz tu s nami nejsou. A minulost, dobra nebo spatna ma na jedince sice velky vliv, ale stejne je rozhodujici, co s tim udela on sam. Koreeda dokaze skvele pracovat s detaily a nepatrne menit i perspektivy. Nadherny film na vic nez jedno podivani... ()
Japonské maloměsto, starý dřevěný dům a čtyři sestry, jedna z nich nevlastní. Každá má své trápení, své sny i své prohry, ale spojuje je švestkové víno, rodinné tradice a sounáležitost a láska. Příjemné pohlazení malého, nenápadného filmu. ()
Zmiňované prázdnotě nerozumím, to je nesmysl. Pravděpodobně někdo, kdo smysl a téma filmu vůbec nepochopil. Film, u kterého "hezké" přestává být prázdným, plytkým komentářem, nýbrž asi nejvýstižnějším adjektivem. Film, který si uvědomuje, že nelze provdat a otěhotnět a dovést do happy endů všechny linie postav. Skvělé, jemné, naplněné, precizně vytvořené charaktery, kvalitní herectví. Pocit pomíjivosti, smutku a spokojenosti, je tam pro vás všechno schované. Tak dávejte dobrý pozor a nespěte! S tím cílem asi nemá cenu chodit ;). ()
Velmi příjemný film o čtyřech sympatických sestrách a jejich společném životě, který je prodchnut vzájemnou úctou, láskou a hlubokým sourozeneckým citem. Navíc z toho dýchá to pravé a idylické Japonsko - ať už jde o malebné prostředí, architekturu nebo ty čisté a slušné interakce mezi postavami. Jediným nedostatkem - který by byl u většiny ostatních filmů takřka fatální - je nedostatek děje. Chybí zde nějaký hlubší příběh, pointa, spor, rozuzlení - cokoli. Přitom se dalo s čím pracovat, stačilo jít trošku hlouběji pod načrtnutý povrch a více rozvinout daná témata. Například vztah nejstarší sestry a její matky, která před svými rodičovskými povinnostmi utekla, mohl být více rozpracován. Stejně tak se mohla víc rozvinout dějová linie druhé nejstarší sestry, její nové kariéry a slibného vztahu s kolegou. Třetí sestra se bohužel přílišného charakteru či prostoru nedočkala. Jedině u nejmladší a nevlastní Suzu lze mluvit o nějakém pořádném vývoji. Je to zkrátka takové okénko do života jedné rodiny. Jak už jsem ale napsala, film stojí především na pohodové atmosféře a pokud si s tím člověk vystačí, ostatní nedostatky už přehlédne. ()
Jak trefně napsal maren33: buď vás Naše malá sestra pohladí po duši nebo unudí k smrti. Díky Bohu jsem ten první případ. ()
Hezký, příjemný, feel good movie o čtyřech sestrách, které společně žijí pod jednou střechou. Nemá to vyloženě žádný stěžejní příběh, který by se nějakým způsobem rozvíjel. Je to spíš o pocitech, které ve vás má film probouzet a díky sympatickým představitelkám čtyř sester se to docela i daří. Jen ta stopáž mi přišla přehnaná a já bych to osobně videla na 90min max. ()
Dívat se dvě hodiny na film, ve kterém se nic neděje a nenudit se. Jak se to stalo nevím, ale stalo se. A to film obsahuje spoustu scén kde se ji nebo nakupuje. 80% ()
Komedie ani drama to není ani náhodou. Spíš romantický příběh tří sester, které po smrti své babičky pečují o dům, v němž po rozchodu rodičů matka odmítá bydlet, a které jim do cesty při pohřbu jejich otce přivede sestřičku čtvrtou. Bylo to krásné, podmanivé, okouzlující, prostě si to zaslouží pět hvězdiček. Správný film na uklidnění nervů. ()
Pekne. Ludske, citlive. Ziadne action, ometaci nech preskocia :). Dej dokopy ziaden, az na jedenie a pochovavanie. A dialogy. A denny zivot. 4*. ()
Artový snímek o třech spolužijících sestrách, které si po smrti svého otce vzali k sobě domů svou nejmladší a navíc nevlastní sestru. Scénář je založený na manga sérii „Umimachi Diary“ Akimiho Yoshidy, takže i když to může být neuvěřitelné, i v tomto případě se jedná o komiksový film. Artový snímek znamená uchycení plného realismu s opravdovou hloubkou, navíc s ohromnou dojemnou atmosférou a smyslem pro jemný, tedy spíše úsměvný, humor v rámci povah a psychologie postav. Snímek prezentuje krásný a dojemný příběh o rodině, ztrátě a vyrovnání se s minulostí. A především je to o síle lásky a sourozenectví. Starší sestry se musí se svou mladší nevlastní sestrou naučit vycházet, neboť žila v jiném prostředí a za jiných podmínek, takže je povahově velmi jiná než ony. Kromě své mladosti je hlavně veselá a nezávislá, zatímco sestry jsou starší, vážnější a zodpovědnější. Naučí se nakonec spolupracovat a vytvořit si vzájemně silné pouto? O tom to právě celé je. Film je skutečně krásně natočený a odvyprávěný. Režisér Hirokazu Koreʼeda se zaměřuje na každodenní život sester a ukazuje, jak se vyrovnávají se ztrátou otce a přizpůsobují se novému životu. Za pozornost také stojí umělecká hodnota. Koreʼeda vytvořil smysl pro místo každého života za souběhu přelomů ročního období. V jarních třešňových květech a naopak v podzimním listí jsou symboly nestálosti, které sice opadávají, avšak život a tradice pokračují a přecházejí z generace na generaci. Je v tom filozofie života a smrti v pojetí japonské kultury, která je nám hodně neznámá. Na příkladu třeba majitelka kavárny čelící vážné nemoci a smrti, které její přítel slíbí, že její smažená makrela bude žít dál v jeho vlastní kavárně. Svým způsobem je to taková směsice štěstí, smutku a hlavně lásky, která zůstane, když někdo navždy odejde. Kdo má v jádru duše alespoň nějakou lidskost a porozumění, toho takto vyobrazené vyprávění dojme a zanechá ne zrovna malý pocit naděje. https://tiendapanini.com.mx/media/catalog/product/q/u/qunim001_1200.jpg?optimize=medium&bg-color=255,255,255&fit=bounds&height=897&width=960&canvas=960:897 ()
Sice malý, ale neskutečně pozitivní film. Pár herců, absence výraznější dramatické zápletky, film mě přesto nenudil ani na zlomek vteřiny. Tu rodinnou pohodu, kterou tam ty sestry měly na stříbrném plátně, se podařilo přenést i na diváka..Skvělé, pro mě obrovské překvapení. ()
Opravdu nádherný film který vás potěší i když se na filmy nedíváte jako Kristusazapad. Skvělé ale i slabší výkony, báječná Suzu Hirose (které je dle bulváru pěkný kvítko, asi) a nádherná poklidná atmosféra filmu. ()
Bavilo ma nahliadnutie do kultúry a najmä života v Japonsku. Inak som od tohto filmu čakal niečo prevratnejšie. ()
Možná si budete myslet, že jsem měkejš, ale mě se to moc líbilo. Možná mám jen slabost pro japonský filmy...nebo spíš pro japonský holky. Nebo je to tim dobrym vínem, co jsem u toho vypil a nebo možná je to jen prostě dobrej film. ()
Príjemný filmík zameraný na interakciu troch sestier so štvrtou nevlastnou, ich každodenný život, problémy, vzťahy medzi sebou a medzi všetkým čo ich obklopuje. Nezameriava sa však len na vplyv rodiny, ale aj na hľadanie si tej vlastnej. Film plný malých pôžitkov, jemne emotívny, zmysluplný a s príjemnou hudbou, vyžadujúci si však veľmi vnímavého diváka. ()
Hodnotím taktéž vysoko, ale je to spíše na pomezí třech a čtyřech hvězdiček, než že by to byli jasné čtyři. Film je to fajn, hlavní postavy taktéž, ale za geniální nebo vyjímečný bych ho rozhodně neoznačil. Film, při kterém se půl hodiny před jeho koncem polovina kina (včetně mě) ošívá a leckdo už kouká na hodinky, jak že to bude ještě dlouhé a film který nemá v sobě žádný výrazný dějový zvrat, zhola nic překvapivého, neočekávaného a jehož největším dramatem je drobná hádka a který díky časovým skokům ani nedokáže vyvolat výraznější emoce, prostě nemůže mít ode mě plné hodnocení. I přes to jsem odcházel z kina celkem spokojen. 70% ()
Reklama