Režie:
Robert SiodmakScénář:
Werner Jörg LüddeckeKamera:
Georg KrauseHudba:
Siegfried FranzHrají:
Claus Holm, Annemarie Düringer, Mario Adorf, Hannes Messemer, Carl Lange, Werner Peters, Walter Janssen, Peter Carsten, Monika John, Lukas Ammann (více)Obsahy(1)
Detektivní příběh odehrávající se na sklonku druhé světové války pojednává o vyšetřování vraždy hamburské servírky. Poté, co je neprávem obviněn její milenec, dopadne policie skutečného pachatele, mentálně postiženého Bruna, s nímž následně spojí celou řadu nevyřešených případů vražd žen. Noc, ve které přišel ďábel není ani tak o hledání a usvědčení vraha, jako spíš o atmosféře hroutícího se nacistického režimu, jeho zkaženosti, zkorumpovanosti a zhoubném vlivu na všechny a všechno.
Film je inspirován skutečnými událostmi. Bruno Lüdke byl uznán vinným z vraždy 51 lidí, zejména žen, dodnes se však nad touto kauzou vznáší řada pochybností.
(c.tucker)
Recenze (14)
Německý detektivní snímek s noirovými prvky patří k Siodmakovým prvním filmům po jeho návratu z Hollywoodu přes Francii zpět do vlasti. Scénář se příliš do hloubky nezabývá vlastním vyšetřováním série vražd, spíš řeší morální a životní dilemata konce války v Říši. Líbily se mi svižné a vtipné dialogy, které ústřední téma filmu odlehčily, pěkné herecké výkony a jistá režie. Na pomezí tří a čtyř hvězdiček. ()
Hodně drsný film, věrně zachycující atmosféru roku 1944. Takový film Noire z 2.sv. války. Film má velmi vynikající kameru, která velmi napomáhá na tíživé atmosféře. Zahráno je to rovněž bravurně. Na filmu se mi nejvíce zdál zajímavý, skutečný a dosud neznámý příběh z války ( který je samozřejmě zastíněn mnoha jinými válečnými událostmi z té doby). Jediné co mi lehce vadilo, že ve filmu byl cítit rukopis německých filmů z 50 a 60 let kterým sem na chuť moc nepřišel. ()
Velmi kvalitní filmové drama v noirovém duchu. Zpracování a děj výborně ilustruje atmosféru doby, byť řešení není standardní, jak má ve správné detektivce být, poněvadž od samého počátku je patrné, kdo je vrahem. Ale pojďme se podívat na příběh blíž. Na začátku je uškrcena servírka z hamburské restaurace při bombardování spojeneckých letců za druhé světové války 1944 a podezření padne na jejího přítele vojáka Williho Keuna, který byl odvolán z fronty kvůli zranění z bojů zpět do vlasti. Vyšetřování se ujímá sympatický komisař Kersten. To vše je silně ovlivněno z vyšších míst gestapa, nikdo totiž není z nich ochoten připustit existenci sériového vraha, tolik asi k filmu. Leč v zájmu úplnosti je nezbytné dodat, že způsob vyprávění může vyvolávat určité rozpaky. (Pozor, možný spoiler!) Vzato kolem a kolem, možná jen trochu zarazí, že zde nebyla zmíněná téměř žádná reálná pochybnost o totožnosti pachatele. Čímž se dostávám k odpovědi na základní otázku, kdo byl ve skutečnosti tím běsnícím vrahem, Bruno Lüdke? Navzdory všemu co je s ním spojeno bude navždy zahaleno tajemstvím a konec vás nechá na pochybách. Přesto přese všechno v zájmu nezobecňování je třeba říci, že temný filmový příběh ani po téměř pětapadesáti letech od svého vzniku neztratil nic na své lákavosti. Nakonec nelze nezmínit také Mario Adorfa, který dokázal excelentně hereckými prostředky vybavit idiotskou postavu Bruna. ()
Zpočátku pomalejší tempo, děj rozbíhající se do několika větví, ale postupně se všechny opět spojují a dramatická záplatka v posledních třiceti minutách graduje. I když o podstatě nacistického režimu nelze mít žádné pochyby, přeci jen jsou jistým netracičním prvkem vnitřní vztahy mezi vysokými pohlaváry, kteří by měli "táhnout za jeden provaz". Opak je ale pravdou. ()
Myšlienkovo zaujímavá paralela s vnímaním vysoko postavených, ruských pohlavárov. Rovnako ako oni, ani Nemci nechceli verejne priznať, že také niečo ako mnohopočetné vraždy spáchané jednotlivcom, sa týkajú zrovna ich “čistej” árijskej rasy. Keď v Rusku vraždil sériový vrah Čikatilo, niekoľko krát bol hlavným podozrivým, no bol prepustený len preto, lebo bol členom komunistickej strany. Príbeh Bruna Ludkeho je “totožný”. Ako zástupca fašistickej idei, bol neustále pod politickou ochranou, a tak sa začalo až “komické” prekrúcanie reality len preto, lebo samotné skutky vrhali zlý tieň na vtedajšiu mocenskú vládu. Film ako taký by potreboval oprášiť, no Mario Adorf, ktorý si následne zahral záporáka v slávnom Vinnetuovi, hrá svoju rolu výborne (!), a tak tú tretiu prihodím najmä kvôli nemu, lebo film ako taký ma nijak neobohatil, pôsobí na mňa neemočne, a to je z hľadiska témy proste neakceptovateľné. ()
Galerie (24)
Photo © Gloria-Filmverleih
![Noc, ve které přišel ďábel - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/484/161484197_f535c2.jpg)
Reklama