Obsahy(1)
Proti patnáctiletému Matteovi se spiknul celý svět. Nemá kamarády a jeho rodiče jako by žili v jiném vesmíru. Jednou v noci ho dva muži odvlečou pryč - otec a matka ho poslali na farmu v horách, kde se podobné "případy" léčí tvrdou prací... Matteovi je patnáct let. Je to křehký chlapec. Utíká do lesů s bratříčkem v náručí. Zoufalý pokus, jak se postavit tyranskému otci. Sedí v autě, které stoupá po strmé horské silnici. Trest rodičů za únos dítěte. Čtyři měsíce tvrdé práce na odlehlé farmě. Tři nepřátelští svěřenci popadnou Mattea a zavřou ho do psí klece. Farmář, který má mít děti na starost, je vyřazen ze hry. Velení se ujme nepředvídatelně agresivní kluk Anton. Poskytne útočiště dalším dvěma problémovým, rozzuřeným teenagerům - srbskému chlapci Dionovi a krátkovlasé dívce Aline. Matteo je jejich pes. Teprve když se jim začne vzpouzet, získá si jejich respekt. Připojí se k jejich misi, v rámci níž se vydají dolů do města. Horečnatá noc plná násilí a zkázy. Jejich válka. Mstí se dospělým, mstí se všemu. Matteo se stane silnějším, naučí se bojovat a zamiluje se do Aline. Je součástí smečky. Farma jim skýtá dokonalý úkryt. (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (13)
Silný film o outsiderstve a hľadaní svojej smečky. Unikátne zasadenie postáv, stelesňujúcich nespútanosť a agresiu do na jednu stranu panenského, a na druhú adekvátne drsného prostredia vysokohorskej prírody. Nevyhnuteľnosť straty toho najcennejšieho trestom za páchané zlo. Nič pre slabšie povahy, pre tie odolnejšie skvelý filmový zážitok s uvedomelou a nekompromisnou réžiou. ()
Studený film ze studených Alp. 1) Snímek není zlý, ale nadšení některých komentátorů z ojedinělého syrového zážitku prostě nesdílím. Motivace činů hlavního hrdiny mi připadá nejasná, druhá půlka filmu pomalá a celé je to takové bezemoční. Ztotožňuji se s výstižným komentem kolegy Madsbendera, jenom to hodnocení dám nižší. 2) 36letý Simon Jaquemet (scénář a režie) svůj celovečerní debut pojal vskutku po švýcarsku - natolik kultivovaně, že mi to chvílemi připadalo až bez krve a vášně. 3) 18letý Benjamin Lutzke (nováček Matteo) byl zajímavý. ()
Simonův debutní počin byl pro mě poměrně náročný, vzhledem k počínání všech postav. Takže opět se zde vyskytne mé již známé slůvko, že z tohoto snímku mám ambivalentní pocity a nevím kam bych ho zařadila. Je to smutné, drsné, nepochopitelné v několika situacích a potřebovala bych ho asi víc prožít. Takže je to mezi trojku a čtyřkou. V závěru Matteo ze sebe vydal silný výkřik, ale kam a ke komu...........? Kdo mu pomůže.....? ()
15 ročný Matteo to nemá v živote ľahké. Žije v zvláštne bizarnej rodine, kde na prvý pohľad zaujme vzájomná disproporcia jeho rodičov. Chudák si domov ani nesmie priviesť prostitútku vydávajúcu sa za jeho priateľku, pretože bezcitný otec ju vyhodí. Matteo raz urobí osudnú chybu, vyberie sa na menšiu prechádzku so svojim malým bratom a následne je otcom poslaný na pár mesiacov prevýchovy do hôr. Tam ho čakajú spočiatku drastické chvíle, časom sa však situácia začne meniť a Matteo pomaly zapadne do partie. Film Simona Jaquemeta potvrzuje pravidlo, že v súčasnosti dominuje festivalovej kinematografii o mládeži násilie a pocit bezmocnosti. Na rozdiel od väčšiny podobne ladených snímok nie je Vojna sociálnou drámou, problém prisťahovalectva je tu načrtnutý iba v postave jedného člena partie zo Srbska. Vojna pripomenie svojou brutalitou nedávny ukrajinský Kmeň, spôsobom prevádzania výtržníctiev napríklad nemeckú Občiansku výchovu a spôsobom snímania pomocou "roztekanej" kamery za pochodu maďarský Je to iba vietor. Je to film neveselý, postavy vám nebudú sympatické (vrátane Mattea), ale oplatí sa ho vidieť v kine najmä vďaka krásnej prírode. V rámci "festivaloviek" je to však skôr priemer a neprináša príliš inovatívnych prvkov. ()
Syrový švýcarský snímek ve mě vzbouzel asi dvě třetiny otázky po smyslu konání hlavních postav, se kterými se lze jen velmi obtížně ztotožnit. V poslední třetině ale vše zapadlo do sebe a já vzal režiséra a scénáristu v jedné osobě na milost. Každý totiž chceme někam patřit, mít svoje společenství, svoji rodinu. A ta, ve které se cítíme dobře a kde máme svoji úlohu, vždy převáží nad jakoukoli jinou, včetně té původní, biologické, ovšem nefunkční. I když doufám, že čtveřici hlavních hrdinou pověsili :-), vím, že ten, kdo zachraňuje kůzlátka, nemůže být úplně špatný. Technicky a řemeslně nemám námitek, snad jen kamera nemusí být ve vypjatých scénách honiček tak rozhoupaná. Těsně pod hranicí čtyř hvězdiček. ()
Reklama