Režie:
Thomas VinterbergKamera:
Jesper TøffnerHudba:
Fons MerkiesHrají:
Trine Dyrholm, Ulrich Thomsen, Helene Reingaard Neumann, Martha Sofie Wallstrøm Hansen, Lars Ranthe, Fares Fares, Magnus Millang, Anne Gry Henningsen (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Thomas Vinterberg zasadil svůj film Komuna do poloviny 70. let, do prostředí akademického společenství na předměstí Kodaně. Hrdiny filmu jsou Erik (Ulrich Thomsen), Anna (Trine Dyrnholm) a jejich dcera Freja (Martha Sofie Wallstrøm Hansen), kteří začnou uskutečňovat svůj sen o autentické komuně plné vzájemnosti a radovánek. Idea láskyplného a rodinného společenství pod střechou Erikova domu se ale začne rozpadat, když se do domu přistěhuje jeho milenka. Přežije ideál střet s realitou? (Film Europe)
(více)Recenze (44)
Vážně bych chtěl vidět společenství, kde by mohl podobný model bývání fungovat, jelikož jsem si po celou dobu metráže říkal, koho může něco podobného zajímat. A propo situace, kdy si pán domu nabrkne králíka a nikomu nepřijde divné, že jeho manželka setrvává vedle něj a probodává pohledem tohoto králíka. Ještě štěstí, že ostatní osazenstvo domu jí nabádá k toleranci. Jednoduše ein topf in kokotte. 74 % Celosvětový příjem ke 2. 3. 2020: $4,410,339 ()
Zajímavost k autorovi Thomas Vinterberg: Grew up in a Danish hippie community. Na základě recenzí jsem čekal zdrcující pohanění ideje fungování v komunitě a morál v duchu komouši fuj. Parta lidí v jednom, byť velkém domě hlasuje při každodenních schůzích i o soukromých věcech a drhne to; aby také ne. Divák, který vyrostl v harmonickém prostředí funkční středoevropské rodiny, že jich ale je, se může z těch bláhových levičáckých nápadů potrhat smíchy. Kdo ale viděl i Festen, Vinterbergův určijící Dogma 1, kde se možná ještě sardoničtěji propíraly primární společenské struktury, a vezme vážně oba a některé další Vinterbergovy filmy, chápe, že Vinterberg podrobuje kritice setrvale prostě člověka, rozervance, jemuž není nic dost dobré. Společenství, jiné společenství a ze všeho nejméně samota. Jak pěje Dave Gahan: People are people. Z perspektivy filmového diváka dlužno dodat: ještěže tak. ()
Příběh,o kterém nebudete ze začátku vědět která bije...Fakt.Pak už budete bezmocně čekat jak to dopadne.Protože to téma:život v komuně - je těžko předvídatelné.Ale už jsem si tak nějak zvykla ,že Dánové si zkrátka tu svoji srandu natočí i když teče krev.Dyrholm je profík za 1. ()
Keď si predstavím, že Vinterberg je jedným z mojich dvoch naj európskych režisérov, a Thomsen s Dyrholm sú top dánski herci s až hollywoodskym presahom, tak je to obrovské nenaplnenie potenciálu. Isto, z perspektívy bežných smrteľníkov to je stále kvalitný, lineárne odrozprávaný film, ale na Vinterberga je to sakra málo. Žiaden nápaditý režisérsky vklad, na aký sme zvyknutý z jeho najúspešnejších filmov. Isto, sám vyrastal v komúne, je to pre neho osobná téma a preto by sa tomu ako kvalitný umelec mal oblúkom vyhnúť, lebo to zvyčajne nedopadá dobre. Takto je z toho film, ktorý mohol natočiť hociktorý iný režisér a to ani nie dánsky. Sú tu aj nejaké vyhrotené scény, ktoré mali byť zrejme kataklizmou, ale skôr mi to prišlo ako len ako mrhanie úžasným talentom Trine Dyrholm. Nezáležalo mi na jej postave, v podstate ako ani na žiadnej inej. Film napokon rozpráva skôr o tom, ako sa voľnomyšlienkársky životný štýl môže zvrhnúť (lebo aj voľnomyšlienkári sú ľudia z mäsa a kostí) a o samotnej komúne sa toho veľa nedozvedáme. Čo je škoda, lebo popri skvelom režisérovi či hercoch tu máme aj super námet. Pred zhliadnutím filmu som si komúnu predstavoval ako niečo úplne iné. ()
Na Vinterberga spolu s Lindholmom vcelku priemer. Okrem skvostného výkonu Trine Dyrholm ten film nemá, moc čo ponúknuť. 6/10 ()
Naštěstí se to nestává tak často, ale občas to říct musím. Zbytečnej film. Trojúhelník manželka manžel milenka, přičemž manželka to nedá, po milionpadesátý. A to v otřepaným, poměrně nudným, obehraným hávu. Komunitní život je tady vlastně jen takový křoví bez většího významu. O to víc to zamrzí, protože se jedná o Vinterberga. Třetí hvězdička za vizuál, protože ten Vinterberg umí, a za postavu Freji a její představitelku. ()
Komuna nebyl ani tak sen této rodiny, byl to spíše nápad, jak zabránit prodeji rozlehlého domu po otci a zároveň ho finančně udržet. Ale sešlo se pár lidí, kteří se až nápadně shodli ve svém životním stylu i postojích. To je dost neuvěřitelné, ale ještě bych to bral. Pohodu v domě naruší příchod studentky Emmy, kterou do komuny pozve zamilovaný Erik za souhlasu své ženy, moderátorce televizního zpravodajství. Anna však najednou pociťuje samotu, protože Erik dává přednost své nové lásce, a psychicky se zhroutí. Její dcera pak rozhoduje o tom, že vlastně matku vyhání z domu, ač by každý předpokládal, že z domuby měla jít Emma. A dost zbytečná a násilná byla scéna s pohřbem malého synka jedné z dvojic, vůbec zařazení hocha s vrozenou a neléčitelnou srdeční vadou se do filmu nijak nehodilo. Čtyři hvězdičky. ()
"Nějak už to vymyslíme." Film o tom, že lidské vztahy a lidi sami nejsou racionální, ačkoli by i třeba rádi byli. A o tom že ti, kteří se o to snaží, vše si rozeberou, vše si odhlasují, vše si zpracují rozumem a s chladnou hlavou a jsou nad věcí, si lžou do kapsy a časem se z toho zblázní. Nedívalo se na to snadno, ale bylo to velmi trefné, autentické a dobré. ()
Čakal som nejaký realistické filmové zachytenie toho, ako vypadá život v „Kollektivet“. Film sa snaží otvorene ukázať spoločný život povahovo odlišných ľudí, ich každodenný spoločný život sa však vyčerpá v tom, že sa spoločne rozhodujú/hlasujú pri stole o tom, že kto s kým môže žiť (kto sa môže pridať do spoločnosti), kto má nakúpiť a umyť riad. Tu som čakal viac, viac zo skutočného spoločného života. V druhej polovine filmu centrom pozornosti je „trojuholníkový“ vzťah, ktorý napriek postupne vyvolá tie emócie a reakcie, ktoré by každý očakával (hlavne zo strany urazenej manželky). Pre vyriešenie situácii ma prekvapil návrh matkinej dcéry. Táto scéna spoločne s vyznaním manželky (zúfalstvo z toho, že budeme sama) sú najsilnejšími. Z hereckej stránky jednoznačne dominuje T. Dyrholm, na vedľajšej koľaji postrácam dominantnejších výkonov. P.S.: Mohol by to byť oveľa zaujímavejší a údernejší, ale ako účinkujúci sa pokúsili o spoločný život, tak aj tento film zostane iba „pokusom“. Osobné hodnotenie: 73% (***) ()
Manželská kríza s pozadím komunity 70. rokov, ktorá tam vôbec nemusela byť. ()
Zatím nejslabší Vinterberg co jsem viděl. ()
50% - komentář 20ti slovy: Prostě takové bydlení na privátu během studia na VŠ v "seniorském" podání. Přidat nějakou tu swingers párty, mělo by to šťavu :D ()
Čo sa stane, keď svet konzervatívny, ktorého láka svet liberálny, sa s ním fyzicky zrazí? Do sledovania, priatelia. ()
Začalo to jako legrace a skončilo jako tragédie. Komuny podle mě můžou fungovat jen v mládí a pokud se nezamilujete, jinak je to jen hra na toleranci. ()
Komuna je poněkud zavádějící titul, jelikož film se zabývá hlavně (z principu nemožným) soužitím manželky a milenky v jedné domácnosti, a konflikty z toho vyplývajícími. Celkem mělký námět, vhodný na historku u piva, méně už na celovečerní drama. Vedlejší charaktery společenství v jednom domě jsou dále nedostatečně prokreslené, a zbyly z nich v podstatě jen karikatury. To má také vliv na nerealistické pojetí příběhu, které mě u Dánů poměrně zaráží, a činí z filmu jeden z nejslabších Vinterbergových kusů. Pouze jeho pevná režisérská ruka je však tím, co snímek drží od sklouznutí ke zhoubné "Hřebejkovsko-Jarchovského" cestě k rádoby komediálnímu hořkosladkému peklíčku. ()
Banalni tema ztraty partnera zasazene do prostredi komuny. SPOILER: Prostredi zvysuje proziti ztraty - u hrdinky, i u me. ()
Tak trochu nezdařený experiment narušit hranice tradičního uvažování o způsobu života v podobě shluku rozličných person pod jednou střechou. Komuna, která má vyléčit izolovanou duši (doposud žijící ve standardní rodině o třech členech) se naopak stává pro hlavní iniciátorku osudnou medicínou. Ve stínu známějších Vintenbergových titulů si tento pomalu plynoucí psychologický retro snímek zaslouží diváckou pozornost. ()
Od pocitu že Vinterbergovi opäť vo filme o vzťahoch neverím ani nos medzi očami to dospelo až k príjemnému filmu so zaujímavým zakončením. Opäť tu síce vidno neduh ktorý pomenoval aj Erik z komúny: Vinterbergovo šlendriánske zjednodušovanie, ale v ľahšom žánri sa to lepšie stratí a ak má svoje čaro, čo Komúna má, výsledný dojem je pozitívny. ()
V mnoha směrech nevyvážené, postavy se ztrácejí na dlouhou dobu ze zřetele, linky naznačeného děje se dále nerozvíjejí, některé postavy jednají podle "severského" modelu chování, děj je plytký. Přesto to má určité kouzlo a je to poctivý film. Jenom bych si lámal hlavu, být Philipem Glassem, kde už jsem tu hudbu slyšel ;-) ()
Ze slibného, byť nikterak originálního tématu se toho dalo vykřesat mnohem víc, nebýt odflákle působícího scénáře s nesmyslnými dialogy, motivacemi postav atd. Významově přitom obsah snímku není nezajímavý - jedno z možných čtení je, jak může člověk propuštěním uzdy svým vášním poměrně snadno zničit buď sám sebe (viz matka), nebo své blízké (viz otec a dcera). Herci i kameraman se snaží, seč můžou, takže je docela často na co koukat. Jen člověk nesmí vnímat, o čem a hlavně jak spolu postavy rozpravují. ()
Reklama