Režie:
Helmut KäutnerKamera:
Heinz PehlkeHudba:
Bernhard EichhornHrají:
Romy Schneider, Horst Buchholz, Bum Krüger, Boy Gobert, Hans Hermann Schaufuss, Edith Heerdegen, Helmut Käutner, Joseph Offenbach, Mara Lane, Eva Vaitl (více)Obsahy(1)
Miláček z Paříže je romantický a vtipný milostný příběh s tragickým koncem. V Paříži se setkává mladý maďarský umělec s dívkou a oba se do sebe zamilují. Když je však ona připravena se mu odevzdat, nalézá shodou okolností v jeho pokoji dámské kalhotky. On je zcela nevinný, ale důvod proč tam kalhotky jsou je opravdu k zasmání a neuvěření. Takže když jí Monpti řekne pravdu, ona se velmi nahněvá, ačkoliv již byla připravena mu odpustit jeho chybný krok. Jiná věc jí ovšem trápí více. Anne-Claire se totiž bojí, že by o ní Monpti neměl zájem, kdyby zjistil, jak je bezvýznamná. Proto si vymyslí příběh o bohaté dívce s osobním řidičem. Když Monpti odhalí její lži, velmi se nahněvá a Anne-Claire utíká v zoufalství pryč. V tom je ale náhle sražena projíždějícím autem... (MIDO FILM)
(více)Recenze (17)
Milé romantické story s tragickým koncem, který příběhu dává sílu. ()
Na počátku byl maďarský román Monpti z roku 1934 a jeho adaptace se stala něčím, co se v Käutnerově podání chtělo na hony vzdálit od tatíčkova kina. Ale výsledek není přesvědčivý. Romy Schneider a Horst Buchholz byli ještě v předchozím filmu Robinson soll nicht sterben dětmi. A nyní mají prožít antiromanci v Paříži. Naoko se vzdálit z německo-rakouského prostoru a v bočním příběhu glosovat antimorálku. Na každý pár autor předlohy Gábor Vaszary je společně s režisérem i autorem scénáře a jde tedy o adaptaci autorskou. ()
Nápaditě zvolený vypravěč předkládá sladkobolnou romanci, která doslova naplňuje závěrečný citát: "Všechno na zemi je ve své podstatě lyrické, ve svém osudu tragické a ve skutečnosti komické." (Pravděpodobně George Santayana.) Příběh Monptiho a Anny Clare pohladí lehkostí a snovostí, které korepondují s pařížskou atmosférou. Monpti v podání Horsta Buchholze je správně bohémsky rozervaný (pobaví káčata v ponožce) a Anna Clare díky Romy Schneider je ve své přirozené naivitě okouzlující. Paralelní sledování znuděné dvojice má (bohužel pro hlavní hrdiny, scénáristovi dík pro příběh) podstatný význam. ()
Ze začátku to vypadalo opravdu skvěle - celkem vtipné postřehy režiséra a celková atmosféra Paříže. Jenže pak to začalo být chaotické a místy skoro až otravné. Chudák Monpti - ten musel mít nervy. Představitelka Anne-Claire, Romy Schneider, byla sice hezká herečka, ale tady byl její charakter místy na zabití. Zkrátka takový nevinný romantický film, který má trochu neřízený spád, ale jako celek působí průměrným dojmem. ()
Okouzlujícím činí tento film jeho oneirické ladění přetvářející Paříž padesátých let v nereálné kulisy „krásného snění o tragické lásce“. Snovost, umocněná několika halucinačními scénami, se zakládá na citlivé kameře, důsledně sytící každý obraz „pařížskou atmosférou“ (nejednou až do kýčové grimasy), již ovšem svým soustavným utíkáním a zmatkováním narušuje nejapný hlavní hrdina. I když ne tak docela: jeho gradovaná nedokonalost a tedy nepatřičnost v dokonalém prostředí jej společně se závěrečným pohledem na něj snícího zobrazují jako příkladného krutého snivce. A stejně tak i dynamický spád filmu, absence psychologizace postav a konečně paralela s mileneckým párem z vyšší společnosti (dovedená v závěru do křiklavého zauzlování). Uznávám: tvůrcům patrně nešlo o rozkladné zachycení snu, ale o cukrkandlovou romanci, což dokládá i naivní vypravěčský rámec. Ale i o ní se dá snít. Takže díky za tu iluzi a za hrdinku, jejíž lži zůstanou bezelstnými a její nitro neodhalené. ()
Romy Schneider je velmi roztomilá, to je třeba říci předem. Celý film jsem se bavil, je to takové naivní, ale zároveň hluboké, pokud v tom tu hloubku vidíte. Na jedné straně příběh lásky dvou chudých lidí, kteří si o sobě vymýšlejí pohádky o bohatství, aby jeden druhého zaujali, byť to není třeba. Na straně druhé mini vedlejší dějová linka o stejně mladém, ale bohatém páru. Tyto páry se na konci filmu střetnou a nedopadne to příliš dobře. A to je jediné co nechápu, proč musela !SPOILER! zemřít. Vtipná komedie s emočně velmi silnými scénami. Jsem z toho naměkko:) Ale za smrt jedna hvězda dolů. ()
Romantický příběh dvou mladých lidi, kteří se seznámí v Paříži s tragickým koncem. Takže to není ani komedie ani drama. Je to nízkorozpočtový film a je vidět, že to zřejmě jsou začátky herectví obou protagonistů jako Romy SCHNEIDEROVÉ (Sissi) a Horsta BUCHHOLZE (Chico-7 statečných). Neurazilo mě to, ale nic mi to nedalo. Tři hvězdičky dávám s velkým sebezapřením. To proto, že oba herci pak byli v pozdějších letech velké hvězdy a moc nás potěšili v jiných snímcích. ()
Vacsinoiu som zvyknuty, ze v romantickych filmoch sa konci happyendom, tuna ide o tragicky koniec. Len o trochu slabsie ako Hillerova Love Story 1970 : 77 % ()
Miláček z Paříže je spíše romantizujícím, než klasickým romantickým filmem. Zábavu s výrazným švihem dodává sarkastický nadhled, s nímž se pohlíží na romantické stereotypy i rozhořčené hranice maloměšťácké morálky. Rozverně si pohrává s představou osudové romance a své protagonisty neváhá každou možnou chvíli škádlit pokušením a bezbranným podléháním moralistickým předsudkům. Uličnicky ukazuje rozdíly romantických hrátek i upřímné snahy nezkušenosti a proplete obě linky osudovým uzlem. A vítězství černého humoru nad romantikou je doplňováno osobitou snahou o vykreslení stavu duše ve snech a představách naděje i psychedelického tápání. Výsledkem je pozoruhodná syntéza romantizující romance a sarkastického škádlení jízlivého osudu. Hlavní postavou neposedného příběhu je Monpti alias Ingar Vaszary (dobrý Horst Buchholz), mladý chudý maďarský malíř. Život umělců je ovlivňován milostnou avantýrou a první životní zkušenosti nabírající výtvarník nemůže být ušetřen před touto emocionální cestou, která výrazně ovlivňuje život i dílo. Vrhá ho do tužby, okouzlení a dychtivého očekávání naplněnosti tělesné rozkoše. A romantizující ironie ho nikdy nešetří. Hlavní ženskou postavou je opatrná Anne-Claire Jouvain (velmi zajímavá Romy Schneider), mladá nepolapitelná osudová dívka. Strach vybudoval vzdušné zámky a ochrannou pojistku. Touha je silná, cudnost je svazující, naděje dodává kuráž a bezprostřednost. Důležitou postavou je Nadine (šarmantní Mara Lane), elegantní panička z lepších kruhů. Naplno se oddává romantickým hrátkám přetvářek a smyslnosti a trpělivě se čeká na osobní převahu nad cílem i cestou. Výraznou postavou je Monpti (zajímavý Boy Gobert), odměřený milenec Nadine. Nenechá se chytit, a přesto se stále vrací. Z dalších rolí: dráždivě koketní uklízečka Zaza (zajímavá Olive Moorefield), pobaveně přelétavý soused z čísla 17 (Bum Krüger), či jeho spořádaná manželka (Iska Geri). Paříž je atraktivní kulisou osudového vztahu. Film pobaví a zaujme svou netradiční podobou daného žánru, kterým zatřese a zpřevrátí žánrová klišé v lehce provokativním nadhledu. ()
Příběh o chudém nesmělém klukovi a o (bohaté) dívce, který se setkají na lavečce a postupně se do sebe zamilují. Pěkně se na tenhle pár dívalo, ale po shlédnutí všichni pochopíte, že scénář tomu ustřelí 1*- nebýt toho mohl být tento snímek i červený :) ()
Protoze Romy patri k mym nejoblibenejsim hereckam vubec, chtel jsem videt neco z jejich zacatku. Film je takova divadelni romantika...nevim. Pro me asi zbytecne. Dve hvezdy pro prekrasnou a roztomilou Romy. P.S.: jeste upozornuju na moc hezkou Maru Lane, ...a za brutalni zaver nakonec pridavam jeste hvezdu navic. ()
Romy Schneider a Horst Buchholz v hl.rolích v příběhu lásky a oddanosti. Zajímavý film za staré vlny se silným emočním potenciálem. Doplněno 7.10.2017: Po revoluci na TV Premiéra se vysílal pod názvem Šeříky bílé až začnou kvést. ()
Druhé setkání Romy Schneider s Horstem Buchholzem, ze kterého mám smíšené pocity. Dva mladí lidé hledající půdu pod nohama se postupně poznávají a v okamžiku, kdy láska pro ně přestává být jen slovem, jeden z nich tragicky umírá. Téměř dvě třetiny filmu se jen tak líně táhnou a nedávají nám příliš šanci pochopit jednání mladé Anny-Claire, což je velká škoda. Samotný konec je však velmi silný a dojemný. Vidět zlomeného Horsta Bucholze, který už nikdy nepředá sáček s pomeranči své milé, to slabým povahám skutečně vžene slzy do očí... ()
Patřím sice k velikým fanouškům Romy Schneider, ale sebekriticky musím přiznat, že to se příliš netýká jejích nejstarších filmů. Takže ani Sissi ani Miláček z Paříže u mě příliš nebodují... pro mě jak kdyby NĚKTERÉ filmy patřily do doby jejich vzniku. ()
Milenci lezou sem a tam, chvíli se milují a posléze se zase hádají, nevědí, jestli jsou jaloví nebo březí. Mladý Horst B. byl celkem sexy. Romy není absolutně moje parketa - překousnu jí pouze jako Sissi, potažmo v jejích prvních víceméně "heimat" filmech, její pozdější dekadentní psychohysterické role jdou úplně mimo mě. Zpestření fádního děje týráním kačátka je odporné! Nečekaný tragický konec dojme a boduje. Aber nie mehr, danke! ()
Něco mi na filmu příjemně vadí. Oceňuji roztomilé klasické fórky, design high society restaurantu, cukříky do kávy, Napoleona v ponožce. Škoda jen, že když už jsou ty kalhotky klíčovým předmětem filmu, tak by také mohly vypadat alespoň trošku k světu, i kdyby pouze co do barvy. Věru roztomilý kousek. ()
Reklama