Série(3) / Epizody(36)
Obsahy(1)
Půl roku po událostech z první série se Ikebukuro opět vrací do normálu. Středoškoláci chodí do školy, Izaja kuje pikle a Celty, bezhlavá jezdkyně, legenda města, se opět projíždí ulicemi na své motorce a prchá před dopraváky. Ale jak už to tak bývá, stane se tohle, stane se tamto a v Ikebukuru opět zavládne chaos. (Zíza)
Videa (1)
Recenze (8)
Mno jakože ne. Tohle na svého staršího bratříčka zdaleka nedosahuje. Příběh mi přišel o dost zmatenější, ne úplně inovativní a přilévat tam různé další příměsy (Rusáci) už je trochu moc. Nepůspobí to pospolitě. Těch nových postav je tam až přespříliš, takže mám osobně problém si už pamatovat jména a potlačení některých původních či až moc velké změny jejich povah/charakteristik (Celty či Mikado) mi vadilo. Doufám, že to příští série vyžehlí. ()
Pokračování Durarara je jako vejce na Aljašce. Na podnose. S diodama okolo. Svítí, bliká, lidé se na něj chodí koukat, ale všechno, co vidí, je jen... vejce. Nikdo nechápe, proč tam je a jediný důvod, proč tam chodí, jakou ty diody. Protože vědí, že když je něco diodováno, mělo by to stát za to... Durarara pokračuje s bezbřehým představováním nových postav a myšlenek, které se rozcházejí s původní sérií. Mysterie povadá, důležitost a zajímavost postav též. Otevírají se nové cesty, křižovatek je zde tolik, že to člověka už ani nebaví... Bezhlavých 60% ()
Nová série má téměř to samé co její předchůdkyně a snaží se dostat do mnohem zběsilejšího tempa s nástupem dvanáctidílného formátu. To má své pro i proti, především se na tak malé ploše obtížně manévruje s Naritovým rozložitým příběhem, hraničícím až s modernistickým pletencem. Dostávají se tedy e slovu první menší problémy, jelikož druhé série postrádá pospolitost a organizaci první Durarary a nedokáže správně vykreslit celý příběh. Postavy, které nám jednu chvíli připadají důležité, jsou odsunuty do pozadí a s každým novým originem se priority mění. Na druhou stranu zase není z příběhu cítit žádné natahování, jako tomu bývá v případě jiných anime, kde hrají prim monology (SnK), a po nástupu tempa (což Ómorimu vždy chvíli trvá) si člověk prostě musí vychutnávat barevné obrazy z Ikebukura. Otevřený konec může sice zpočátku budit dojem, že autoři svůj seriál nezvládli zakončit, ale při vědomí, že za tři měsíce je tu další série, není na skuhrání čas. Suma sumárum, kvalit první série to nedosahuje, postrádá to její komplexnost a to především kvůli délce a rozdělení jednotlivých příběhů, jež nejsou tak dobře vykreslené. Přesto se jedná o velmi, velmi slušné anime, které rozhodně neurazí. ()
Hodnocení pilotního dílu Letošní Durarara se skvěle veze na vlně svého předchůdce, takže vlastně dostaneme v krásném balíčku vzpomínku na nostalgické časy. Člověk by si mohl stěžovat, že to je to samé, co minule, jenže to samé je pořád stejně zábavné, bravurní a sympatické jako v předchozím případě. První díl se mi líbil, ale trochu mne děsí, že se plánuje do budoucna tolik věcí, aby Japonci neudělali stejnou chybu jako jejich Američtí kolegové na druhé straně Pacifiku a nenatahovali to více, než je nezbytně nutné. ()
Největším úskalím nové Durarary je – stejně jako už od druhé poloviny první série – to, že se všechny další příběhy a zápletky ani zdaleka kvalitou zpracování nerovnají zpracování prvního příběhu o založení Dollars. Přestože srdce divákovo po pěti letech z nostalgie zaplesá, uvidí-li staré známé postavy v starých známých situacích, tak postupně zjišťuje, že nová snaha Ómoriho a spol. o vytvoření dalšího komplexního příběhu se tentokrát zase o něco více míjí účinkem. Zatímco nových postav značně přibylo a dějových linek je přítomno nemálo, oproti první sérii mě příliš neoslnila ani samotná změť zápletek a vyšší tempo vyprávění, které seriálu spíše uškodilo a vzbudilo ve mně dojem, že se tvůrcům tentokrát příliš nepodařilo ukočírovat své dílo. Některé linky i postavy jsou poněkud nevyužity (Kida), některých význam ve zpětném ohlédnutí vyšumí trochu do ztracena (Ruri), některé postavy zas mají na plátně hodně prostoru, ale divák se o nich samotných příliš nedoví (Aoba, Izajovy sestry), a to stejně jako horší kvalita animace i kresby poněkud zamrzí. V již dobrém a známém soundtracku jsem nezaznamenal nějakou novou skladbu, opening mě moc nezaujal, ending zaujal naopak velmi. Přesto jde v celkovém pohledu o záležitost, kterou jsem si navzdory výše zmíněným nedostatkům užil a opět se rád zasmál s oblíbenými postavami, byť zdaleka ne v takové míře, jako tomu bylo v případě řady první. Jsem tedy zvědav na červencový chod, kterak na tento chod naváže, a zda nějakým způsobem přehodnotí můj celkový názor na druhou řadu. Zatím tedy průměrné 3*. ()
Galerie (39)
![Durarara!!×2 - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/266/164266483_ab7e7b.jpg)
Reklama