Režie:
Hans Petter MolandScénář:
Nikolaj ArcelKamera:
John Andreas AndersenHudba:
Nicklas SchmidtHrají:
Nikolaj Lie Kaas, Fares Fares, Pål Sverre Hagen, Jacob Lohmann, Amanda Collin, Johanne Louise Schmidt, Jakob Oftebro, Signe Mannov, Søren Pilmark (více)Obsahy(2)
Po osmi letech strávených v Severním moři doputuje tajemný vzkaz v láhvi až na stůl kriminálního Oddělení Q, které se specializuje na staré nevyřešené případy. Detektiv Carl Mørck (Nikolaj Lie Kaas) a jeho asistent Assad (Fares Fares) jsou vtaženi do temného případu vraždícího psychopata, sektářské víry a unesených dvojic sourozenců, jejichž zmizení nikdo nehlásil. Jen co detektivové začnou záhadu rozplétat, věci se dají do pohybu v ďábelském tempu. Třetí díl krimisérie podle bestsellerů Jussiho Adler-Olsena navazuje na to nejlepší z tradice severských detektivek a díky režii Hanse Pettera Molanda tentokrát dojde i na černý humor. (Aerofilms)
(více)Recenze (440)
Napínavější, než předchozí díly! ()
I v tomto díle se používají ingredience, známe z předchozích filmů a tak je na co se dívat. Tentokrát však akčněji podaná závěrečná půlhodina trpí dramaturgickými "bolestmi" (sledování předávání peněz, likvidace policistů v nemocnici nebo závěrečná bitva v moři). Osudově podaná scéna v hausbotu ale ukazuje,kde je síla těchto kriminálek. ()
Ač napínavá (ve své druhé části) podívaná je to prostě jen průměrný thriller, který nepřináší vůbec nic nového a zajímavého. Severský drsná podívaná už prostě tolik netáhne, herci jsou trochu moc nevýrazní. ()
Vzhledem k předloze zpočátku určitě slabší, spíše "inspired by book". Ale od poloviny to už tak nevadí a film "žije vlastním životem", má obdivuhodný spád a předložená otázka hybatele věcí i víry v Boha je určitě zajímavá a - přiznejme si to - nepříliš pro Evropana lichotivá, zejména pokud ji musí obhajovat muslim před křesťanem... ()
Míň detektivního pátrání a víc přímočarejch střetů a naháněček se záporákem týhle sérii z mýho pohledu dost prospělo. Mimochodem, záporák byl pěkně slizkej jak na papíře, tak na plátně. Atmosféra drsná jako vždycky, tentokrát ještě umocněná (doslova) chladnym finále (mohlo však být víc nekompromisní, kdyby se nepodařilo zachránit obě oběti). Zatim nejlepší díl, rezervy však stále jsou, např. Carl by se nemusel celou dobu tvářit jako kdyby měl zaražený prdy a záporákovo řádění mohlo dostat ještě víc prostoru, čtyři hodně slabý hvězdy. ()
Po laťce posunuté nahoru Zabijáky se tento případ Oddělení Q drží dosažené úrovně. Dokonce bych řekl, že mě to bavilo ještě víc než minulý díl. Carl o fous ulítlejší než dřív a kus případu dost táhne Assad, ale celkově mnohem lépe vystavěné s výrazně akční druhou polovinou a zajímavou motivací vraha. Tipuji, že s knihou má společného máloco a tak si asi někdy přečtu, mohla by být zajímavá ... ()
Temný a obrazově skvělý, ale těch pár wtf momentů, proč? Jak ho může při honičče v lese jen trochu postřelit, když je metr za ním a je tam najednou sám, kde je vrtulník a posily, který by se měly pustit do pronásledování? Proč pak sedí s klidu v nemocnici, vrah je v pohodě doma, nechali ho odjet a rozstřílené auto napadrť nikdo neviděl a nehlásil? Jak na základě obrázků v kufru auta a nápisem Becky zjistil, kde bydlí ta jeho sestra a najednou tam byl, když ani neznali vrahovo příjmení? Proč v závěrečné scéně v boudě na moři tam běží Karl za vrahounem, který tam evidentně je a drží děti, úplně sám, když při předání výkupnýho byla angažovaných 28 lidí? Jak může úchyl vylézt z moře zpod mola, přes pláž kde není nic než písek, a nepozorovaně se Assadovi schovat za záda do rákosí? Buď mi něco unikalo, nebo nevím, proč tam byly takovéhle nelogické momenty...a docela často. Jednička a dvojka za mě teda lepší. ()
Jussi Adler-Olsen píše velmi originální severské thrillery. Tento film jsem viděl ve stejný den, kdy jsem dočetl knihu a nejen, že jsem byl zklamán, ale slušně řečeno i nasrán. Že půjde o odklon od předlohy jsem čekal, ale tohle je tak jiné, že už to s ní nemá nic společného. Měl jsem pocit, že scénárista ani knihu nečetl, pouze mi někdo vypsal na papír pár záchytných bodů, které by měl zakomponovat. Počítám, že zdejší vysoké hodnocení je dáno tím, že i místní členové to nečetli, tak nemají jak porovnávat. Postavy opět také úplně jiné. Carl není věčně naštvaný hláškař, Asad je zde policista a umí perfektně dánsky, Rosa není skoro podivínka, natož aby prožila to, co v knižní podobě a záporák má úplně jinou motivaci. Takže za mě NE. Na začátku jsemchtěl dát 3*, od půlky jsem věděl, že si to zaslouží maximálně 2* a na konci jsem měl jasno - 1* za řemeslně dobře natočený film. ()
Super díl ()
Chemie Severu a Jihu funguje dobře, jakkoli zarputilý seveřan má někdy výraz k pohledání. Vizuální stránka táhne, patří k dalším nezaměnitelným plusům. Co však úplným plusem není je z mého pohledu nerovnoměrné tempo snímku. Zatímco první polovinu jsem si užil, druhá je spíše protaženým utrpením způsobením spíše nedůvtipností hlavního dua. Intermezzo z nemocnice bych se nebál dokonce označit za blamáž. Je to škoda, jelikož rámec i náplň jsou dobré, jen obsah odpovídá spíše zdařilé seriálové epizodě. ()
Bože, proč mě takto zkoušíš? Nenech mne, prosím, uvěřiti, že Dánsko je obydleno z půlky devianty a z půlky kretény. Byla mi ta země vždycky dost sympatická. I když...Andersen...Možná už jim tam jebe z toho zvuku, co ho vyluzuje obnovitelná energie. POZOR SPOILER: bílý kabriolet nepatří nikomu ze zaměstnanců nemocnice. ()
Parádní trojka připomínající zatim nejlepší jedničku ... Přibylo více vyšetřování ale ubylo na atmosféře. Určitě je ale tady atmosféra lepší než u dvojky.co me ale mrzí tqk jednička se jeste držela tématu zajimavych mozna nechutnych vražd. 2 a 3 už jde jiným směrem, ale alespoň v tomto díle se stále ještě vyšetřuje.. ()
Jj, pánbíčkáři.... svoloč jedna bezprizorná. ()
Tyhle případy se prostě nezmění o tom jsem přesvědčený a vzkaz v láhvi to jen dokazuje. Ono prostě musíte se na to podívat a zjistit sami, jestli vás to bude bavit či nikoli. Je to jiný, je to severský, temný, pomalý a pokud vám krimi žánr nic neříká, je dost možné, že o tuhle sérii ani nezavadíte. A nikdo vám to nebude mít zazlé, vyloženě převratný to není. Ale zajímavý to rozhodně je. ()
Předchozí Zabijáci mě před několika lety vyloženě nadchli, byla to klasická, poctivá, dobře natočená severská kriminálka. Vzkaz v láhvi je na tom v mnoha ohledech podobně, avšak kvalit svého předchůdce bohužel nedosahuje. Začnu tedy u těch kladů. Opět se jedná o mrazivě děsivý příběh, atmosféra by se dala krájet, kladné i záporné postavy jsou docela dobře ztvárněny. V určitých chvílích však snímek působí strašně nelogicky až nereálně, což je z mého pohledu asi jeho největší slabina. Jinak ale víceméně spokojenost, Zabijáci se mi líbili o trochu víc, i tak je ale Vzkaz v láhvi dobře natočená kriminálka, kterou nelze nedoporučit. Čeká mě ještě Složka 64, tak jsem moc zvědavý, jestli se i napotřetí bude jednat o tak povedenou záležitost. 7/10. ()
Chmurný, černohumorný a přeplácaný krimi thriller. ()
Minule som si to pozrel po rokoch a stále skvelé pokračovanie. Ja mám dojem, že čo diel to lepšie spracovanie a tiež aj príbeh je zaujímavý. Čo k tomu dodať? V skratke skvelé herecké výkony, scenár, charakteristika postáv. Proste nemám veľmi čo vytknúť.Film môžem odporučiť každému kto má rád kvalitné dámske kriminálky. Celkové hodnotenie za mňa je 85%. ()
Již předchozí Mlandův snímel "Kraftidioten" byl filmovou lahůdkou a režisér si nastavenou laťku drží stále vysoko. Úvodní epizodické fragmenty vytvářejí zdánlivě nesouvislou změť a zapadnou do mozaiky děje tevrve dlouho po začátku filmu. Tvůrci hrají s divákem rafinovanou hru, vyžadující jeho plné soustředění. O hlavních hrdinech, detektivech z oddělení Q, s nimž se setkáváme již po třetí, se toho nedozvíme mnoho nového (což bude zjevně záměr tvůrců). Přesto, nebo právě proto, děj i napětí zdárně graduje a obvyklé vyvrcholení je možná napínavější než kdy předem. ()
Lepší než předchozí díly, ale opět hrozně přitažený za vlasy. ()
Seveřani v sobě mají jistou naléhavost. Asi je to počasím, drsnou historií, kdy se snažili přežít za každou cenu a uzavřenou povahou, která s tím souvisí. Když už mají dávat najevo emoce, prožívají je o to víc. Něco podobného je u Japonců, kteří jsou zamrzlí z trochu jiných důvodů. Ale opět, když se mají nějak vyjádřit, stojí to za to. Ať jde o jakýkoliv druh umění. Vzkaz v láhvi se snaží působit (v rámci možností a mnohokrát zpracovaného tématu) neotřele a opravdově. Když jde o city, povahu a dialogy, nemá to chybu. Podstatně horší to je v uvěřitelnosti situací jako takových. U některých scén je vidět, jak jsou prostě pitomé a tohle a takhle v reálném světě nefunguje. Asi bych se příště nesnažil tolik podobat hollywoodským filmům a víc se držel zpátky. ()
Reklama