VOD (1)
Obsahy(1)
Petr a Simona spolu žijí dvacet pět let. Mají devět dětí, se kterými bydlí v maringotkách na šumavské louce – bez televize, počítače a tekoucí vody. Autoritativní Petr sám sebe nazývá „profesionálním otcem." Potomky vede ke svobodě a souznění s přírodou a zároveň se je snaží chránit před škodlivým vlivem konzumní společnosti. Do školy chodí děti jen na přezkoušení - vysokoškolsky vzdělaní rodiče je učí doma. Rodinná soudržnost, která v dnešním západním světě už prakticky nemá obdoby, působí na první pohled idylicky. Při bližším pozorování však začínají vyvstávat pochybnosti. Film Stále spolu zkoumá, jaká je cena za svobodný život stranou společnosti, a ptá se: existuje recept na ideální rodinu? (Aerofilms)
(více)Recenze (129)
Spíš díry než obsah. Ne, že by tvůrci nebyli dostatečně trpěliví. Evidentně strávili s Mlčochy značné množství času a museli nasbírat obří množství materiálu, jenže takhle poskládané to pak neřekne o tématu nic a výsledek je jen kritika despotického přístupu otce rodiny. Proč ne, ale rád bych více do hloubky. Rád bych měl v hlavě po zkouknutí alespoň pár otázek a ne jen jeden vykřičník. Ale kdyby u mě při hodnocení stál Petr na krok, tak samozřejmě řeknu, že jsem šťastný a že se mi to vlastně líbilo. ()
Filmařsky se mi líbil nejvíc střih - hlavně střídání pohledu na život nejstarší dcery v Čechách a "rodiny" ve Španělsku. O "profesionálním otci" rararaději popopomlčím... ()
Absolutně nevím, co si mám myslet o tomhle dokumentu... Co si mám myslet o tom profesionálním otci, to vím. Takhle krásně vymyté mozky (nejlíp je to vidět na dvou nejstarších synech) se jen tak nevidí, to se mu podařilo. Celkově je mi těch dětí líto, protože sice budou umět lézt po stromech, ale jak obstojí mimo rodinu, to ví pánbůh. Trochu mi tam chybělo vysvětlení ohledně té nejstarší dcery, kterou nechali v Česku a která pak najednou měla dítě. Kdybych k dokumentu nečetla články všude možně už dříve, byla bych hodně zmatená, co se to tam děje a proč. Takhle mám jen pocit zmaru nad devíti (matku nepočítám) lidskými životy. Učí je nezávislosti a svobodě a oni na dotaz, jak si představují život, odpoví, že nemají žádné plány ani na zítra. Nač mít taky plány, když vám je někdo udělá. ()
Viděno v kině a nelituju. Co se týká dokumentu jako takového, má dobré tempo díky střihu a práci s kamerou, delší záběry zase dobře doplňuje hudba. A dokonce i dlouhé záběry bez hudby fungují - třeba Kašparův rozhovor o tom, jak se mu doma "líbí". Režisérka hlavu rodiny moc nestresuje a nekonfrontuje s odlišnými pohledy, divák si ale i z jeho projevu může i tak dobře udělat názor.... Samotnou rodinu moc nekomentuju, snad jen že o vyrovnanosti a štěstí těch dětí vypovídá to, jak se tváří a kolik z nich má vady řeči a neurotické projevy... ()
Můj plný počet je ne za obsah, formu, nebo za nějaké poselství, nýbrž za působivost a nezapomenutelnost - tenhle dokument jen tak z hlavy nedostanu. Co se Mlčochových týče - zpočátku mě tahle početná famílie bílých cikánů nadchla a její způsob života mi přišel idylický a já si představoval, jak úžasné by bylo se v takové rodině narodit, jak úžasné by bylo mít takové divošské dětství a žít ve srubu uprostřed lesů a luk a nemuset chodit do školy a mít spoustu bráchů a sester a být součástí takové archaické rodinné tlupy, navíc když mí rodiče by byli vysokoškoláci a ne nějací pologramotní zdegenerovaní sourozenci Lakatošovi. Ovšem ona idylka začala brát postupně pomalu za své. S nelibostí jsem třeba zjišťoval, že děti jsou (snad až na nejstarší dceru a flamencového muzikanta Prokopa) v lepším případě podivně roztěkané a sociálně zaostalé, v horším případě zaostalé i mentálně, že "profesionální otec" Petr je i profesionální pobírač sociálních dávek a hlavně obratný manipulátor a domácí tyran, v jehož diktátorském patriarchálním systému nemůže vlastně žádné z jeho dětí nikdy úplně dospět, leda by tlupu opustilo, nebo že matka Simona je i přes své vysokoškolské vzdělání pouhá submisivní domácká puťka, jejíž sféra vlivu končí za hranicí maringotkového kuchyňského koutu. A Mlčochovic zimní spanilé jízdy do Španěl mi tak trochu evokovaly současnou invazi přemnožených barevných na starý kontinent. Ale ruku na srdce - kéž by bylo takových posedle se množících asociálů mezi původními Evropany mnohem víc, jsou mi nekonečněkrát milejší a bližší, než invazivní asociálové neevropští a radši budu svými daněmi živit je, než arabáče nebo zulukafry. ()
Po shlédnutí filmu http://www.ceskatelevize.cz/ivysilani/10486813722-stale-spolu/, po přečtení několika rozhovorů s režisérkou Evou Tomanovou a především pod dojmem bonusu k filmu http://www.ceskatelevize.cz/porady/10486813722-stale-spolu/21256226454/bonus/21418-beseda-s-tvurci/ se nemohu ubránit dojmu, že celým dokumentem nenápadně prosakuje autorčin despekt k Mlčochovým a jejich způsobu života, dokonce bych řekla, že prosakuje skrytě a velmi rafinovaně. Jak jinak působí oba manželé Mlčochovi v diskuzi o filmu (bonus) než ve filmu samotném! Za ty roky, kdy E. Tomanová dokument připravovala, musela nashromáždit takové množství materiálu, že prostříhat film tak, aby zvýšila jeho kontroverznost a následně diváckou přitažlivost a prodejnost filmu, byla jistě hračka. V bonusu na mne naopak udělal velmi příznivý dojem producent Jiří Konečný, který prošel vývojem od negativního postoje k rodině až po její chápaní a neskrývané sympatie, které zdůvodňuje tím, že nyní už je sám otec tří dětí a leccos pochopil. - - - Co se týče samotné rodiny Mlčochovy, je mi jasné, že mnohé dráždí jejich životní styl až k nepříčetnosti jako rudý hadr krocana. Naše společnost je sice až k sebezničení tolerantní, ale běda tomu, kdo se odváží žít jinak než ostatní! Dočká se poplivání a odsouzení napříč časopisy, bulvárem i komentáři na csfd. Ve společnosti, která neuznává žádnou autoritu, včetně na prvním místě autority Boží, musí autoritativní otec působit jako exot či dokonce zvrhlík. Znám mnoho rodin, které se považují za konzervativní nebo tradiční co se víry týče, ale s výchovou svých dětí mají velké problémy a nedokáží je přes veškeré své úsilí tradičně vychovávat, což je celkem pochopitelné v liberální společnosti obklopující je kolem dokola. V tomto bodě snahu Mlčochových izolovat sebe i své děti od společnosti plně chápu. A ještě něco: Ono i to tzv. "domácí vzdělávání" je u nás mnohým trnem v oku (v "pokrokovém" Německu je dokonce zakázané). ()
Jestli nám Captain Fantastic ukázal spíše tu ideálnější variantu alternativní anarchisticko-survival rodiny, tak tenhle dokument předvádí jak se to dá dělat neslavně... Jestli děti Fantastica měly všech pět pohromadě, dokázaly samostatně myslet a zpracovávat informace které aktivně čerpaly, tak děti podivína Petra nejsou schopné vypotit souvislou-nedejbože smysluplnou-větu. Nechápu na jakém principu funguje systém domácího vzdělávání když tady jsme viděli 3 děcka u přezkoušení naprosto nedostatečně koktat a blábolit a stejně pak tatínkovi hlásili, že dostali za 1 ..Jak k tomu přijdou děcka chodící normálně do školy které musí podávat výsledek o několik levelů vyšší aby se dostali aspoň na dostatečnou úroveň.?! Je sice hezké jak děcka umí lézt v korunách stromů a nikdo se o ně nebojí, ale jinak jim evidentně schází jakákoliv intelektuální strava. Nikdo tam nečte a jediným zdrojem informací, "mouder" a znalostí je tak otec, který ale ve svém přesvedčení o vlastní dokonalosti nejspíše už taky nepříjmá nové znalosti a informace...... Fantasticův model mi připadá smysluplný a sympatický, ale podle všeho stačí jen málo aby se to celé zvrhlo do Mlčochova fiaska. ()
Priznávam, že dokument ma šokoval a moje hodenotenie Petra je nelichotivé. Chýbal mi názor sociálnych pracovníkov, deti budili dojem, že trpia a preto som sa divil, že ich už dávno rodičom nevzali a nedali do decáku. Na druhej strane, ak by tam namiesto detí vystupovala parta podobne trpiacich dospelých (čo niektorí z nich už aj boli), ľutoval by som ich pramálo. Divím sa, že Peter súhlasil s natáčaním, možno potrebovali peniaze. V Každom prípade mi to prišlo ako nevyvážené, ale zato úmyselné brnkanie na city. ()
Hodně jsem o tomto dokumentu slyšela i četla. Teď, když jsem ho konečně viděla, jsem mírně na rozpacích i pokud jde o formu zpracování - jako dokument to pohromadě rozhodně nedrží. Dost často dokonce převáží pocit, že se snad věrozvěst Mlčoch natáčí sám. Ano, je to o alternativním způsobu života, proti čemuž by se nedalo říct ani popel, ale bohužel je to podstatně více o dominantním manipulativním narcisovi a užvaněném flákači (hlavní povolání: otec), který se programově rozhodl potlačovat osobnost své ženě i dětem. Tedy dětem, spíše devíti malým tarzanům, kteří umějí lépe šplhat po stromech, než myslet a vyjadřovat se. Tedy tatínek jim svou výchovou dělá nefalšovanou medvědí službu: bez něj budou v životě úplně bezradní. A svobodní ani náhodou. ()
Jako masakr. Člověk by čekal, že život někde v lesích mimo civilizaci musí být nádhernej, plnej svobody a radosti. Že ho představitelům dokumentu budete závidět. A možná byste i mohli, kdyby to celý fungovalo trošičku jinak. To by ale otec rodiny nesměl být totalní psychopatickej despota a manipulátor, který všem členům svý rodiny nonstop diktuje jak se mají chovat, co si mají myslet a kdy můžou dýchat. Magor, kterej se považuje za vůdce smečky vytvořil něco jako absolutní patriarchát. A na jeho dětech to bohužel zanechalo brutální stopy, stali se z nich asociální dementi, kteří se nedokážou normálně vyjádřit a kteří jsou v sociálních situacích úplně mimo. Snad ani nechci přemýšlet nad tím, jak brutálně tahle výchova poškodila jejich psychiku. A je to fakt škoda, protože co se týká inteligence a šikovnosti, rozhodně podědily geny svých rodičů a mohli v životě dokázat něco zajímavýho. Je mi dost líto manželky, která už o svým životě nemůže vůbec rozhodovat, protože, jak sama řekla v dokumentu, vlastně tam být musí, protože manžel by jí děti nikdy nenechal. Fakt chudák, já bych s takovým magorem nevydržela ani den. No docela by mě zajímalo, jak to s rodinou dopadne, jak třeba budou žít děti, až rodiče umřou, protože si nejsem jistá, že budou schopni se o sebe postarat. ()
.....aneb Mlčoch Family. Některé scény mě velmi pobavily, u některých jsem byla rozpačitá a u dalších vzteklá. Když to shrnu, děti jsou velmi fyzicky zdatné, ovšem projevují se u nich značné logopedické vady a problémy v sociální komunikaci. Nemyslím si, že to budou mít ve společnosti v dalším životě lehké nebo společnost s nimi. Otec je totální patriarcha, je vidět, že ani nenechá pořádně ty děti vyjádřit svůj názor, alespoň ne před kamerou, vždycky si odpoví sám, a matce se jenom divím. Dokument byl na zajímavé téma, ale trochu zdlouhavý a stále hlavně o otci. Dodatek: Včera jsem ty dva nejstarší syny viděla muzicírovat na Náplavce. Jenom by mě zajímalo, jestli z těch vydělaných peněz taky něco dostanou. ()
Já to taky viděl. Bohužel si tvůrci vybrali na zfilmování takhle šílené a falešné téma. Ten dokument je IMHO filmařsky natočenej obstojně v rámci dokumentů, daleko lépe než Váňové, Věry, Zikmundi, Trabanti, Šmejdi apod. kde to zase monstr tahají zase tématem. Nemám nic proti alternativcům a vždycky mi byla sympatická postava poustevníka ve Slavnostech sněženek. Ale tohle je vyloženě vylhaný tím jak kolem kontroverzních témat autoři tancují jakoby nic a jsou připosraný z jakýkoliv konfrontace. Netuším, nakolik jim to musel pan Petr schvalovat, ale mám pocit že dost. Přijde mi, že do toho tvůrci šli s tím, že je ta rodina opravdu strašně nezávislá, tatínek je cool hipísák, pak přišli na to, že je to vlastně trošku sociopatickej diktátor, rodina nezávislá není ani omylem. Tak nevěděli, co si s tím počít. Původně to měla být snad jejich oslava, vyšlo z toho něco kdy si štáb sám neví, co má myslet. Sám se přes přes svou práci resp. práci a platbu milionu účtů považuju za docela nezávislého člověka. Proč? Protože když se rozhodnu dneska na všechno vykašlat, vybrat si peníze, všechno prodat tak mám prostředky na to dělat si co chci hodně hodně dlouho, stylem Christophera McCandlesse někde ve srubu na Aljašce možná do konce života, to je nezávislost! Co není nezávislost: Tahle rodinka mi přišla docela zajímavá do chvíle, než jsem se dozvěděl, že ten jejich romantický život bez výdobytků moderní civilizace a závazků v souladu s přírodou a kočováním po světě je financovaný výhradně ze soiálních dávek, což ten dokument pomalu zamlčuje, resp kolem toho srandovně tancuje. Sorry, ale na tom nasekat si 9 dětí a nechat si je ve jménu alternativního stylu života vyživovat státem mi fakt nepřijde nic k natáčení dokumentů. Ale asi je to moderní a hrozně smutný. Ne vážně, tohle mi fakt drásá žíly, že je tohle schopný brát jako něco víc, nedej bože nezávislého. Ty lidi jsou chudáci závislejší víc než a kdokoliv z nás pravděpodobně. Dost by mne zajímalo nebo vlastně radši ne, s kým že je vlastně dcera těhotná, měl bych jeden tip, fuj. Doporučil bych to lidem, co se chtějí nasr... U mne to tak fungovalo dokonale. 2/10 ()
Nerad se pouštím do kritiky životní cesty jiného člověka, proto vítám, že mi hodnocení dokumentárního filmu alibisticky koresponduje s mým pohledem na faunu kterou popisuje. ()
Pan Mlčoch je egocentricke , egoisticke , autoritatívne . individuum, rodine a predovšetkým deťom škodí. Za tento môj názor neviním režisérku, ktorá film natočila a zostrihala. Plne zastávam názor, a ciel, ktorý z tohto jej filmu kričí. ()
Silné téma, slabé zpracování. Dokument o "jiných lidech", vyznávajících jiné životní hodnoty, ne ty diktované konzumní společností. Je položena spousta otázek, na které se ovšem v dokumentu nenachází odpověď. Škoda, že mnohdy zajímavé sekvence jsou nechány bez bližšího vysvětlení či dalšího komentáře. Dokument tak vyznívá do ztracena. Na konci si člověk pomyslí: No, dobrý, a...? ()
Film začíná tým, že otec tejto rodiny obuje deťom roztrhané topánky, z ktorých im vykukujú prsty, aby vydieral úradníčky. Tie sa našťastie nedajú. A už táto scéna vykreslila charakter človeka, ktorý síce tvrdí, že žije alternatívne so svojou milujúcou rodinou, ale podľa mňa je to celkom slušný sociopat. Osobne som prekvapená, že ho aspoň jedno dieťa neposlalo do hajzlu. Celý film pôsobí len ako ukážka bielej spodiny, a urážka alternatívneho bývania. Bývať na lúke a dokázať sa sám uživiť je krásne, ale bývať na lúke, vydierať okolie aj svoju rodinu a žiť v bordeli medzi kopou špiny, zavretých starých chladničiek a ... no presvedčte sa sami. Každopádne ako dokumentu tomu chýbajú rozhovory. Získali sme len pohľad na niekoľko utláčaných detí, niekoľko nevychovaných opíc, reklamu na gumové topánky a jednu nešťastnú manželku. S tým sa neuspokojím. Na druhú stranu držím palce malej Viktorke, aby ten katastrofálny chaos prežila, a vyrástla z nej osoba trochu emancipovanejšia. ()
Ikdyž jsem už viděl lepší český dokumenty, tak mě naprosto fascinuje že ve 21. století takhle nějaká česká rodina ještě žije.. já přírodu taky miluju a Šumavu obzvlášť, ale dlouhodobě bych takhle žít nemohl.. každopádně ten táta to přeháňel ()
Ano, mnoho lidí pracuje, aby samozvaní profesionální rodiče mohli nakrmit ze sociálních dávek své koktající nesamostatné děti. Více Mlčochů rovná se zkáza společnosti. Dospělí kluci ze sebe sotva dostanou srozumitelnou větu a asi pouze čekají na večer, aby mohli za maringotkou masturbovat a myslet na spolužačku, kterou ze strachu v životě neosloví. Moc pěkná iluze rodiny. ()
Jsem v šoku, že je ochoten někdo takhle žít i na našem území. Nesnesitelný Krakonoš, jeho žena, která si od něj nechá vše líbit a hromada více, či méně omezených, dětí, které nejsou vlastně schopné normální komunikace. Jedním slovem bizár! ()
Sebestředný narcistický manipulativní kkt, který se velmi rád poslouchá, si myslí, že je nejinteligentnější a nejmoudřejší na světě, a proto si dává patřičně záležet, aby byly jeho hluboké myšlenky a "originální" názory hodně, a nejlépe pořád, slyšet. Děti velmi šikovné, manuálně zručné, zvyklé pracovat a hodně pomáhat, ale bohužel na úkor socializace (to přece zastane tatínek s maminkou, že), rozvoje vlastního myšlení a vůbec možnosti se vzepřít a obhájit si případný opačný či jen odchýlený názor od toho, který jim (velice neobratnou a průhlednou manipulativní technikou, ale jak to mají ty děti poznat?) vnucuje jejich fotřík. Docela dlouhou dobu jsem se bála, že dítě, které čeká a nakonec porodí nejstarší dcera, snad počala s vlastním otcem, naštěstí mě konec vyvedl z omylu. Tři hvězdičky rozhodně nedávám ze sympatií vůči rodině, ale myslím, že je záslužný, že to někdo natočil. ()
Reklama