Režie:
Gary GriffinScénář:
Arnošt LustigHrají:
Filip Tomsa, Filip Cíl, Igor Bareš, David Novotný, Petr Kantor, Anita Krausová, Pavel Richta, Jiří Štrébl, Petra Lustigová, Andrea Kalivodová, Jiří N. Jelínek (více)Obsahy(1)
Příběh vychází ze skutečných událostí roku 1989. Film oživuje vzrušující dny listopadu 1989, kdy se studenti, umělci a disidenti postavili za své sny o svobodě, ačkoliv všichni a všechno bylo zdánlivě postaveno proti nim. Petr, Jiří a Ondřej jsou neobvyklá trojice kamarádů. Hokejista, hudební nadšenec a umělec dospívají v komunistickém Československu osmdesátých let. S nepřejícným systémem se vyrovnávají sportem, pitím piva, poslechem "zakázané" hudby. Jejich společná a přirozená touha po svobodě nabude reálných kontur jednoho temného listopadového večera, kdy Petr, Jiří a Ondřej vykročí v předních liniích do studentského pochodu Prahou. Kluci jsou tváří v tvář Veřejné bezpečnosti donuceni k zásadnímu rozhodnutí: poddat se komunistickému režimu, jenž po generace umlčoval jejich známé a rodiny, a nebo se mu postavit jednou pro vždy. (Česká televize)
(více)Recenze (16)
Hodně nepovedené. Vlastně k 30. výročí Sametové revoluce nemá televize co pouštět. Natočil ho kameraman Gary Griffin stylem Jih proti severu. Leccos hraničí s fraškou, třeba karikovaná policie, která se ještě v roce 1989 vyžívá v honech na milovníky zahraniční muziky a současně má podobu tupců padajících do Vltavy. Pozitivem filmu je herecky vynikající Novotný. ()
Pozrieť sa na Revolúciu očami mizerných študentov, ktorý boli tak mizerní, že keď chceli odmaturovať, museli zvrhnúť vládu, je v skutku zaujímavé. Proti obsahu sa nedá nič povedať. Skôr to prevedenie bolelo. Niečo mi tam chýbalo, niečo, čo by ma prinútilo ten film sledovať s nadšením. Repliky slovenského kapitána nenahradzovali absenciu humoru, ani zďaleka. 2 z 5 ()
Když si profíci hrají na amatéry... 1) Americký dokumentarista, kameraman, zde i spoluscénárista a především režisér Gary Keith Griffin se rozhodl udělat si radost a zavzpomínat na bouřlivá léta svých studií na FAMU. Méně radostí udělá jeho amatérsky působící snímek divákům. 2) S dialogy Griffinovi pomohl spisovatel Arnošt Lustig, jehož jméno mě na film nalákalo. Marně. Podílel se i Lustigův syn Josef. Film byl připravován pět let. 3) Hlavní postavy žijí v jakémsi bezčasí a světě bez určení školy či práce. Občasný hezký či vtipný postřeh prostě nestačí. Vše je kašírované, nevěrohodné, snahu o groteskní prvky lze označit oblíbeným výrazem dnešní internetové mládeže: what the fuck. 4) Jsou tu pěkní kluci: 25letý Filip Cíl (Jiří, dělá černé kopie hudby), 32letý Pavel Richta (malíř Ondřej) či 30letý Filip Tomsa (hokejista Petr). ()
Tak tohle byla fakt fraška. Také jsem tu dobu zažil a pamatuji si ji dost jinak. Když se rozhodnu natočit tak významnou událost našich dějin jako je listopad 1989, musím tu dobu mít dobře nastudovanou (vzpomínky evidentně nestačí) a musím mít na to solidní rozpočet. Možná, že na tu mladší generaci tenhle film nějak působil o čemž spíše pochybuji, páč jí tohle fakt nezajímá, ale pamětník bude logicky srovnávat a porovnávat reál s filmem. Kdo mně zná ví, že jdu po detailech. Zcela pominu debilní duo slovenských příslušníků VB, které se objevovalo kdekoliv se něco šustlo (asi kucí byli ve službě sedm dní v týdnu v kuse) i další rádoby dobové zápletky. Zcela pominu i standardní neherecký výkon Tomsy a Cíla. Pominu i ty dobové ohozy, kdy si tvůrci asi mysleli, že komparzu stačí nasadit pleteného kulicha a je to retro. Hromada věcí tam byla špatně počínaje nedobovým houkáním sirén sanitky po odjezd Tomsy na západ vlakem s logy ČD linky S ! :-). Kupodivu co se lehce podařilo byla bitka na Národní, kde ač s minimem lidí se jakž takž podařilo ztvárnit onen večer. Jediný kdo film držel nad vodou byl klasicky David Novotný. Je to škoda, tohle období nahlížené klidně optikou sedmnáctiletého kluka by rozhodně stálo za důstojné zpracování. Takhle je to jen za dva melouny ve skleníku s vlaječkami SSSR. Než tohle to raději Občanský průkaz. * * ()
PRVNÍ DOJEM:Jel jsem to na tři krát. Ne kvůli nudě, ale zdálo se mi, jako by herci nehráli. Byli nevýrazní, bezcitoví, prostě mi tohle dílo absolutně nesedlo. Ale dám mu druhou šanci, možná jsem neměl den. Co však vím jistě, že čtyřicet bodů strhávám za titulky na konci. Tam je totiž popsán další osud postav. Ne, že by mne to zajímalo, je mi to fuk, žádná z postav mi k srdci nepřirostla a byl jsem rád, že je konec, ale proč zase jen anglicky??? Jako že rejža anglíš umí a ostatní póvl je mu fuk? Nebo bylo zase třeba vlézt někomu do zadku? Jak píši, zatím u mne jednoznačně film propadl. ()
Galerie (5)
Zajímavosti (1)
- V 41. minúte si môžete všimnúť električku s moderným označovačom cestovných lístkov, ktorý v tej dobe ešte neexistoval. (Johnny.ARN)
Reklama